2 ARKIV FOR BOTANIK. BAND ll. w:o 10. 
såsom en af BUSGEN å bokens sommarskott gjord iakttagelse 
(I, 51; fig. 28), om hvilken det heter: »Die Nebenblätter der 
Johannistriebe haben eine breite grüne Basis, die ziemlich 
unvermittelt in eine trockenhäutige Spitze übergeht. F. Noack 
teilt mir mit, dass er solche vergrünte Knospenschuppen stets 
mit Phyllaphis fagi zusammen beobachtet habe, ohne bisher 
ihre Entstehung auf dieses Tier zurückführen zu können. » 
PAULSEN har i sitt meddelande lämnat en ingående redo- 
görelse för dessa afvikande stipelbildningar såväl från utveck- 
lingshistorisk synpunkt som med hänsyn till deras morfologiska 
och anatomiska egenskaper. Att jag i det följande anför egna 
iakttagelser öfver sådana stipler, i trots af den uttömmande 
behandling, som dessa i mera väsentliga punkter redan erfarit 
från PAULSENS sida, motiveras dels däraf, att jag gjort mina 
iakttagelser på ett särdeles rikhaltigt material af skott, som 
visade de persisterande stiplerna i betydligt kraftigare utbild- 
ning än, att döma efter de bifogade figurerna, varit fallet vid 
PAULSENS undersökning, dels äfven af min uppfatfhing, att 
den relativa utbildningen af ifrågavarande örtbladslika stipler 
bör ses i samband med frågan om bladens symmetriförhållanden 
och sålunda i viss mån jämställas med det problem, som möter 
i anisofylliens fenomen. 
Redan sedan länge var mig bekant, att de kraftigt ut- 
vecklade långgrenar, som framväxa från afhuggna stammar 
eller större grenar hos åtskilliga Salix-arter, helt allmänt bära 
örtbladsartade, ända till löffällningen kvarsittande stipler af 
förhållandevis betydlig storlek. Våren 1907 iakttog jag i 
Torups bokskogar (nära Bara järnvägsstation) samma förhållande 
hos Fagus silvatica. Å flera utväxande skott befunnos näm- 
ligen bladen vara försedda med stora, öronliknande och kraf- 
tigt rödfärgade stipler; det främmande utseendet hos dessa 
organ förhöjdes i icke oväsentlig grad genom den här förekom- 
mande utprägladt nätådriga nervaturen. Vid ett senare besök 
förliden sommar (slutet af maj 1911) uppmärksammade jag å 
den anförda lokalen flera nya fall af samma afvikande stipel- 
byggnad och insamlade för vidare undersökning ett rikligt ma- 
terial af dylika skott, hvilka alla voro kraftigt vegeterande 
långgrenar. 
Såsom andra mig bekanta fyndorter för bokblad med 
persisterande stipler vill jag efter förra sommarens exkursions- 
