GERTZ, OM PERSISTERANDE STIPLER HOS FAGUS SILVATICA L. 3 
anteckningar anföra bokskogar i Skabersjö och Näsbyholm 
samt fäladsmarker i Esphultstrakten (en half mil norr om Linde- 
réds järnvägsstation). Annu må tilläggas, att jag for några ar 
sedan iakttagit utpräglad stipelpersistens i den numera till en 
del fällda bokplanteringen i Lunds botaniska trädgård. 
Af det i Torup insamlade materialet utvalde jag för en in- 
gående morfologisk undersökning ett långskott, hvars basala 
parti afbildats å vidstående figur. Detta skott, som visade 
ifrågavarande anomali särdeles tydligt, tillhörde en helt lågt sit- 
Fig. 1. Fagus silvatica. Basala delen af en långgren med persisterande 
stipler. För öfversiktlighetens skull har stiplernas nervatur icke 
intecknats. — Omkring ?/s af den naturliga storleken. 
tande större gren med till en del proleptiskt utvecklade axillar- 
knoppar. Detvennemellanblad, jag aftecknat,representera sa till 
vida ett mindre typiskt fall, som antalet sekundärnerver å skif- 
vorna underskrider det normala 16 (se det följande) och blottupp- 
går till 12. Tilläggas bör emellertid, att det här är fråga om de 
tvenne första bladen å ett årsskott, hvilka merendels just med 
hänsyn till sekundärnervernas antal äro afvikande byggda. 
Å figuren har jag uteslutit den hårbräddade kant, som hos 
ifrågavarande skott förefanns å stiplerna, men som ingalunda 
konstant synes hos sådana bildningar vara för handen, liksom 
jag äfven underlåtit att inteckna den glesa hårbesättning, som 
