~ 
GERTZ, OM PERSISTERANDE STIPLER HOS FAGUS SILVATICA L. 2 
Som jag redan nämnt, knyter sig ett alldeles särskildt 
intresse till ifrågavarande stipler, emedan deras nervering 
visar ett från den normala utbildningen helt afvikande utse- 
ende. Att utreda förloppet och förgreningstypen hos de abnor- 
ma stiplernas nerver var min första uppgift. De undersökningar, 
jag företog öfver denna fråga, nödgades jag emellertid att gifva 
en bredare basis och utvidga dem till ett studium, omfattande 
bladnervaturen hos Fagus silvatica öfver hufvud taget, ett stu- 
dium, hvilket visade sig för här föreliggande fråga vara så mycket 
mera berättigadt, som jag först på denna väg genom komparativ 
undersökning lyckades vinna full klarhet i de abnorma gestalt- 
ningsförhållanden, som utmärkte de persisterande stiplerna. 
Jag har därför ansett det vara af värde att här inledningsvis 
lämna en öfversikt öfver nervationstyperna hos morfologiskt 
olika bladdelar af Fagus silvatica. 
I de grundläggande undersökningarna af Buch (I) och 
ETTINGSHAUSEN (I), hvilka forskare lämnat de första, mera 
exakta bidragen till vår kännedom om växternas nervations- 
former, räknas nervaturen hos bokens assimilerande örtblad 
(mellanblad) såsom kantlöpande och hänföres till den craspedo- 
droma (cheilodroma) typen enligt den af nämnda forskare utbil- 
dade nomenklaturen. Denna nervationstyp, som företrädesvis 
är utbredd inom familjen Cupuliferae, karakteriseras däraf, att 
bladskifvans sekundärnerver, makroskopiskt sedt, äro enkla eller 
föga märkbart förgrenade samt att de förlöpa rätlinigt eller i 
blott föga krökta bågar mot bladkanten, där de sluta. 
Undantag från denna regel saknas likväl icke. Sa- 
lunda omnämna åtskilliga forskare, såsom KRASAN (I, 391, 392), 
ETTINGSHAUSEN (II, 249 ff.; taf. III & IV) och NATHORST (I, 6; 
taf. IIT), flera fall, där blad af bok iakttagits med afvikande 
nervering. 
A ett normalblad af Fagus silvatica finnas i medeltal 
8 sekundärnerver på hvarje sida om medelnerven. Genom 
statistisk undersökning, grundad på ett material af 2,600 blad, 
har PEARSON (I, 303, 304; IT) lämnat beviset för, att detta tal är 
uttryck för normala förhållandet eller att 16 utgör totalantalet 
sekundärnerver å bokbladets skifva. Vid undersökningen fram- 
gick också, att ett högre (intill 22) — det Fagus-blad af formen 
plurinervia, som ETTINGSHAUSEN och KRASAN (II, 250, 251; 
taf. III, fig. 1) afbildat, visar skifvan genomdragen af 21 se- 
kundärnerver — och lägre antal (ända till 10) sekundärner- 
