12 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND Il. w:o 10. 
I det föregående har jag redan berört den anmärknings- 
värda och redan af PAULSEN uppmärksammade egendom- 
lighet, som bokens persisterande stipler visa med hänsyn till 
sin utveckling inbördes. Vid ombildning af normalt gestaltade, 
affallande stipularbildningar till mellanbladslika, förblifvande 
träffar en dylik virescens —om denna ombildning kan parallellise- 
ras med nämnda bildningsafvikelse och med sådant namn be- 
tecknas —i allmänhet blott den ena af mellanbladets tvenne 
stipler och därvid städse den på grenens uppåtvända sida in- 
sererade (mot periferien af skottsystemet orienterade), medan 
den på motsatta sidan af mellanbladet sittande förblir hinn- 
aktig och affallande eller ock visar denna ombildning till persis- | 
terande stipel blott antydningsvis. Ett sådant mera sällan 
realiseradt fall, där bägge stiplerna blifvit virescenta och ofvan 
antydda olikhet i den inbördes utvecklingen, yttrande sig i 
den utåt-(uppåt-)vända stipelns främjande, är särdeles tydlig, 
har jag afbildat å figuren 11 denna uppsats. 
Ifrågavarande egendomlighet får tydligen betraktas som en 
yttring af den bladasymmetri, som utgör en för Fagus silvatica 
utmärkande, inherent egenskap. Om vi bortse från terminal- 
bladet i skottsystemets spets, hvilket blad befinner sig i skott- 
axelns riktning och till sin byggnad är fullkomligt eller åtmin- 
stone i det närmaste symmetriskt, förefinnes nämligen hos 
Fagus silvatica en differenside bägge bladhälfternas utveckling, 
som, resulterande i en brist på symmetri, merendels är så bety- 
dande, att storleksskillnaden mellan de båda bladhalfvorna 
redan kan med blotta ögat tydligt iakttagas. I likhet med för- 
hållandet hos närbesläktade träd af familjen Cupuliferae (Car- 
pinus och Castanea), men i motsats till exempelvis Ulmus, 
Celtis och Tilia, är hos Fagus silvatica städse den mot skottbasen 
vända, bakre (yttre) laminardelen den större. I knoppläget 
representerar denna befordrade del öfre bladhalfvan. | 
WIESNER får nämnas såsom den forskare, som först när- 
mare undersökt denna Fagus-bladens egendomlighet. Han 
har äfven meddelat ett exakt mått på asymmetriens storlek 
(I, 384, 385): »Halbirt man... . .die zu den Seiten des Zweiges 
stehenden Blätter durch sorgfaltiges Ausschneiden des Mittel- 
nerves und wiegt man mehrere rechte Blatthälften von den 
rechtsstehenden Blättern für sich und sodann die zugehörigen 
linken Hälften, so stellen sich . . . auffällige Gewichtsdifferenzen 
heraus. Dreissig rechte Blatthälften von der rechten Seite 
