2 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND I]. N:o 1l. 
konserverade ex., och vid ofördelaktiga dagerförhållanden 
kunna misstag begås äfven af de vanaste ögon. Vidare måste 
man komma ihåg, att gränsen ej alldeles faller som termerna 
rent grön—blå-grön strängt taget skulle fordra, utan i många 
fall inom det blågrönas område, således mellan otydligt blå- 
grön och starkt blågrön. Som på anförda ställe sägs, inträffar 
detta särskildt med de hårbladiga ffna, men där har jag än- 
dock funnit skillnaden lättare att säkert konstatera, på den 
intensivt blekblåaktiga färgen hos bladundersidorna. Värre 
har jag mången gång funnit att bestämma, om en glattbladig 
Rosa hör till glauca eller virens. Men äfven då har jag, när 
vid fullgod dager jämförelse göres mellan motsvarande ff. af 
virens och glauca (hvarom se längre fram), funnit tydlig skillnad 
i färg, 1 det äfven öfversidan hos en glauca skiftar i blågrönt; 
härmed följer genomgående fastare konsistens, något perga- 
mentartad, i motsats mot virens-bladens papperstunnhet i 
pressadt tillstånd, hvarmed också följer finare, på undersidan 
mer framträdande nervnät (jfr SWARTZ” namn venosa). Det 
tyckes, som om nu omordade »pseudoglaucescens» hos en 
virens mest skulle bero på ett för stark solbelysning utsatt 
läge, hvarför, som 1 »Stud. &» s. 85 anmärktes, västkust-ff. 
ofta nog visa sådan i ovanlig grad; men olika special-ff. visa 
tydligen äfven olika tendens i denna riktning. 
Däremot kan ingen skarp gräns dragas mellan de glatt- 
och hårbladiga. lika litet mellan virentes och wirentiformes, 
som mellan glauce och glauciformes. Hvad som i. c. sid. 2—7 
sagts om det nära förhållandet mellan de sistnämnda sek- 
tionerna, har jag funnit gälla äfven wir. och virf. De for- 
bindande hirtelli-ffna äro här minst Jika vanliga, och en 
och samma specialart kan ha sitt formområde utsträckt till 
båda sektionerna, kan ha bade vir.- och virf.-ff. — 1 själfva 
verket är så förhållandet med alla subsp. af virens (möjligen 
med undantag af *grossidens), under det en hel grupp af 
virf. alldeles sakna motsvarande vir. (åtminstone i vår flora), 
nämligen de i »Stud. &» till *Bergiana sammanförda samt 
* Matssonii. Och samvaxandet af efter allt utseende syskon- 
buskar, den ena en vir., den andra en virf., tycks vara ett 
minst lika vanligt förhållande, som 1. c. framställts med af- 
seende på gl. och gif. Då sålunda visar sig, att sektions- 
skillnaden mellan virens och virentiformis är rent artificiell, 
har jag i denna afhandling, där just framläggandet af former- 
