ALMQUIST, SKANDINAVISKA FORMER AF ROSA AFZELIANA. J] 
t. ex. Salices, att arternas gränser bli flytande, så att t. ex. 
af S. myrsinites eller nigricans på en viss lokal knappt kan 
uppletas ett enda individ som är arten ren, utan påverkan 
af andra samväxande arter. Rosa-hybriderna inom denna 
grupp förekomma i enstaka ex.; äfven af säkerligen sekel- 
gamla! sådana har jag aldrig sett afkomlingar — en Rosa- 
buske i allmänhet får nog ej så ofta sådana (jfr »Stud. &» 
sid. 64) — lika litet som i deras grannskap kunnat upptäckas 
minsta spår till förändring af någon arttyp i riktning åt 
hybridens karaktärer. I de inom Afzeliana-området så ofta 
mötande lokala elementararterna (ett ex. se »Skand. ff. af 
R. Afz. s. glf. sid. 4) har jag många gånger trott mig finna 
hybrider — alltid den förklaringsgrund man i sådana fall 
naturligen tillgriper innan man närmare undersökt faktum 
— men afvikelserna från den normala typen ha ej låtit för- 
klara sig såsom hybrid inverkan från någon annan känd Rosa- 
förm (så är t. ex. med den i Berg. trädg. så kraftigt sig 
förökande men ingenstädes för öfrigt funna elementararten 
Wittrockii af virf. Matssonii), eller i de få fall där detta 
varit tänkbart — jag erinrar mig knappt mer än en sådan 
form, v. firmula af samma art, i karaktärer närmande sig 
Bergiana, atvenledes endast känd fran Berg. trädg. — visar 
sig formen vara en elementarart genom sin frökonstans, i det 
den uppträder i ett flertal buskar, i alla karaktärer med 
hvarandra öfverensstämmande, i motsats mot de äfven här 
förekommande verkliga Bergiana x Matssonii, 3 buskar alla 
afsevardt olika (se »Stud. &» sid. 56), t. o. m. skotten fran 
samma buskar sa olika hvarandra, att man omöjligt skulle 
tro dem samhörande (på samma sätt med alla hybrider mellan 
Afzeliana, af hvilka jag har någon rikare skott-kollektion). 
Äfven dessa elementararters uppkomst måste man tillskrifva 
mutation. 
Skada, att det visar sig så ytterst ringa utsikt att, som 
jag föreslagit i »Stud. &», genom systematiska odlingsförsök 
experimentellt utforska denna hypotetiska mutation, enligt den 
erfarenhet som vunnits från odlingsförsöken vid Bergianska 
trädgården. Af den ganska stora frösådden 1903 resultera- 
de endast ett fåtal buskar (liknande erfarenhet gåfvo H. 
DINGLER's odlingar i Aschaffenburg), af hvilka några kommo 
| Så står t. ex. »R. Friesü» (se »Skand. ff. af R. gl.» sid. 86) ännu 
vid Halmstad som ensam buske, där E. Fries fann den. 
