24 ARKIV FOR BOTANIK. BAND ll. N:o 1l. 
Typen är den in. Häls. pa manga ställen förekommande 
(se bild 5), och till denna ansluta sig i allmänhet n. fullstän- 
digt ff. fran Rosl., Mal. och Sd ml: (se bild 6). — Endast | 
grund-fn af mig sedd. 
Var. evolvens At, Svartsjö, Hästhagen samt v. Vänt- 
holmen (G. BLADINTI), är endast skild som lati-f., med bred- 
rundad bladbas; motsvarar till bladform gl. anfracta, liksom 
helsingica en mindre utbildad gl. area. Var. vanescentifolia 
Mrs. (ursprungligen från Svartsjö, se under *vanescens; med 
denna öfverensstämma ffna från Öfverselö och Linköping 
och en del ex. från Vårdinge) är, ss. Vårdinge-ex. visa, en 
öfvergångsform åt f. prim. af *Leffleri (särskildt inlands-fn. 
lividula), med jämnare rundade bladsidor och smalare, åtböjda 
tänder; ursprungliga fn sub-f. 
Var. dilucescens Mrs. apud E. COLLINDER Medelpads fl. pag. 30 
(sine descriptione). 
Bild 7 (Ang. Nora: F. Jonsson; f. ab auctore approbata).! | 
Ad f. primariam propius accedens foliolis marginibus zequa- 
liter curvatis dentibusque brevioribus + accumbentibus; dif- 
fert dentibus latioribus basique fol. rotundata, forma ideo 
fol. subelliptica—suboblonga (ssepius ex obovato; vid. fig.) 
foliola sepalorum satis lata (vid. fig.); color e flavescenti laetius 
viridis; aculei graciles minus arcuati rarius stipati. Variat 
lati—angusti-f. S. Ang. Nora (F. Jonsson) och Sabra (E. 
COLLINDER); Mpd flerestádes. — Grund-f., sällan sub-f. — 
Mycket föränderlig, från lati-f. med bredt rundad bladbas, 
elliptisk bladform, till angusti-f. med smalt rundad, sällan 
n. kilformig bladbas; snarast att anse som ett komplex af ff. 
närmande sig hufvudfn af *Leffleri och genom sydligare ff. 
(från Og., Smal.) 6fvergaende i denna. 
En /ati-f. från Mpd, Njurunda, Björkö, är högst an- 
märkningsvärd genom sin fullkomliga motsvarighet mot på 
samma lokal (dock 1/2 km. därifrån) förekommande gl. *Nord- 
stedtii var. botnica. Äfven andra Medelpad-ff., särskildt en 
från Brämö, visa samma öfverensstämmelse med *Nordstedtiv 
i blad- och tandform; på samma sätt Östgöta-ffna från Ting- 
stad och Jonsberg och Smålandsffna från Halltorp och Emma- 
! Unde sit f. primaria nescio. 
