30 ARKIV FOR BOTANIK. BAND ll. w:o ll. 
cuneatula, omnia profundius magisque patenter quam affini- 
um serrata, dentibus validis dorso longiusculo subrecto cuspi- 
datis vulgo acuminatis; foliola sepalorum longa angusta; 
aculei deflexi graciles apice elongato pallidi; petala lata sub- 
triangularia pallida; pseudocarpia vulgo angustius pyriformia. 
I nästan alla karaktärer slående lik gl. Waklenbergii (gif. 
pallens äfven till harigheten); det var i själfva verket denna 
likhet, som väckte min uppmärksamhet pa denna f. och gaf 
mig klafven för dess afskiljande fran den mycket liknande 
Matssonii, med hvars sa växlande ff. jag hade förblandat 
den. När uppmärksamheten en gang väckts, ar skillnaden 
ej svårare än mellan gl. Wahlenbergii och gl. labrosula och 
fullt sa konstant; bladens kilformiga basdel, ofta nedlépande, 
den korta, tvärt afsatta, n. raksidiga toppdelen och tänder- 
nas längre och rakare ryggar och jämt tillspetsade toppar 
falla lätt i ögonen, saknaden af de for Matssonii utmärkande 
rakt utstående småtaggarna ger äfven god ledning; bladfärgen 
ar matt, ej så lifligt och kraftigt grön som hos Matssonii, 
kronfärgen som det synes aldrig hög rosa som typiskt hos 
denna. Från öfriga Bergiane skilja de alltid smala topp- 
tänderna och fodersmåbladen hos denna typiska smaltandsf. 
Förmodligen ej så sällsynt i östra Mälarlandskapen ss. 
funnen i alla där mer noggrant utforskade trakter: Rosl. 
Värmdö, Skälvik och Svartsö; Stockholmstrakten Djursholm 
(S. Ar), Solna sjukhem (A. BERLIN), Sundbyberg, Haga och 
Nacka (F. & E. Lönnkvist); Svartsjö, 2 lokaler (G. BLADINI); 
Sdml. Vardinge, Skillöt hage (ett litet bestånd: S. Ar). 
Grund- och sub-f. kända. 
5. R. Afz. virf. *vanescens A. & M. »Stud. &» pag. 52, 54.1 
Hort. Berg. n:is 20!/s, 28, 45. 
Bild. 10 (skott och löst a-blad fr. Svartsjö, Marielund: 
G. BLADINI; stjälkbit med 2 taggar, kronblad, fr. Hort. Berg.: 
S. AT); »Stud. &» bild 81, 82, 83. 
1 Matsson’s ursprungliga »vanescentijolia» (sedermera utbytt mot vane- 
scens), fran Svartsjö, har visat sig vara en f. af *Leffleri v. helsingica (när- 
mande sig artens hufvudvar.). Då emellertid ofvanstäende, som af oss 
bada ej skildes fran den ursprungliga, forut blifvit beskrifven under namnet 
vanescens, synes mig riktigast att lita den behålla namnet (med ändrad 
signatur) och ätergifva namnet vanescentifolia åt den förra. 
