ALMQUIST, SKANDINAVISKA FORMER AF ROSA AFZELIANA. 51 
Bohusläns-ffna enligt Marsson allmänt märkligt glaucescenta 
(v. inversicolor Mrs.; orig.-fn från Gbg Pölsebo: J. E. PALMER). 
Hirtelli-fn tycks ha en mer själfständig ställning än vanligt; 
funnen vid Mölnbo och Motala, på båda ställena den enda 
limitata-fn (i »Stud. &» ingripen under placidiformis; kan 
lämpligen, som motsvarande denna, kallas limitatiformis). 
Mölnbo-fn finnes spridd öfver ett mycket litet område (en 
gärdesbacke och därtill gränsande del af en hage, vid Lång- 
bro). En buske, för öfrigt minutiöst stämmande med de öfriga, 
är kortblads-typ, med bredrundad bladbas, bredare blad och 
tänder, alldeles som i samma backe förekommande *crassi- 
folia (en del skott likna alldeles i bladform dennas bi- 
form breviuscula, här förekommande i samma stora bestånd 
som hufvudfn). Tydligen föreligger här samma fenomen, som 
på Marstrandsön frambragt kortbladstyperna af "concolor och 
*dinota. Fn är af intresse äfven ss. visande, hur nära i själfva 
verket förhållandet måste vara mellan de med dessa båda 
ff. af limitatiformis fullkomligt analoga hirti-ffna *collinalis 
och *crassifolia (samt breviuscula). 
ll. R. Afz. virf. *collinalis Mrs. Neum. fl. pag. 364. 
(Hirti-limitata. ) 
Bild 23 (blom-skott fr. Rosi. Runmarö: CHR. AURIVIL- 
LIUS; lösa smablad, tgr, nypon fr. Svartsjö: G. BLADINI), 
24 (v. pectinatula, Hort. Berg. virf. n:o 13); »Stud. &» bild 
42—44 (samma buske som föreg.). 
Foliola + parce hirsutula, + nitidiuscule letius saturate 
viridia (propter pubem paullum e cinerascenti, vulgo quoque 
e flavescenti), typice obovata breviuscula marginibus curvatis, 
basi angusta, parte apicali abbreviata immo pene truncata 
acuminata, crebrius sat profunde serrata dentibus acuminatis 
nune angustis elongatis nunc latioribus brevioribus (ut in 
fig. 24), proximis ad dentem apicalem incurvatis, fol. inferio- 
tum sat latis (presertim apicalibus); aculei graciles vulgo 
declinati apice subulato, rectiusculi—adunci; foliola sepalorum 
+ angusta; petala obcordata; pseudocarpia anguste—latius 
pyriformia pedunculis bene evolutis. 
Endast genom harigheten skild fran *limitata. Den enda 
decisiva karaktär man har att tillgå som särmärke fran 
