96 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND ll. w:o Il. 
7. Var. crassatula Mrs., »Stud. &» sid. 85 (utan beskrif- 
ning): västkustras, f. primaria, WINSLOW's exsicc. n. 22, fr. 
Styrsö nära Gbg, en del andra ex. fr. Gbgs-trakten (Wrws- 
Low m. fl.) liksom Gottskars-fn äfven dithórande; grund-f., 
rätt fasta och håriga, korta blad med breda tänder liksom 
hos v. neglecta, men bladformen mer lik den hos scaniciformis 
(som bild 48, blomskottet); den vanligen starkt utvecklade 
bitanden och breda fodersmåblad, stundom ngt flikade, tyda 
på släktskap med följande, hvars hirti- och bredtands-f. den 
torde vara (liksom neglecta af inacutata) och dit ff., bade 
svenska (ex. Mollösunds-fn) och norska, bilda öfvergång. 
8. V. berumensis n. var.: öst-norsk—väst-svensk ras, 
typ-ex. fran Berum, Steen (C. TRAAEN) och Holmestrand (J. 
DvniNG), fullt typisk är äfven ZETTERSTEDT's f. från Kinne- 
kulle, Hellekis, mindre goda ngra WINSLOW'ska fr. Gbg; 
pre-f. med särdeles täta kantglandler, tersi-f. med mycket 
svag hårighet, oval bladform, från midten likformigt smal- 
nande mot både toppen och den tämligen smala basen, sär- 
deles djup sågning, tänder utdragna i långa uddar, med bred 
bas, ofta flera bitänder, m. el. m. åtliggande, fodersmåblad 
mycket breda, flikiga, flikarna åtliggande. — Som en svensk 
biform anser jag den utmärkt vackra, af gammalt kända 
lokala elementararten gothica WINSLOW Bot. Not. 1879, exs. 
n. 29, Neum. fl. sid. 365, från Gunnebo vid Göteborg:! ob-f. 
(den i »Stud. &» som pre-f. nämnda är, ss. MATSSON gjort 
mig uppmärksam på, en svagare utbildad ob-f.), för öfrigt 
skild från typisk berumensis genom grund sågning, hvari- 
genom de långa tandryggarna med sina bitänder komma att 
bilda själfva bladkanten, från hvilken toppuddarna stå n. 
rätt ut. 
9. F. primaria, v. Blyttii sensu stictiore: som fullt typisk 
endast känd fran orig. lok. i Sogn (se ofvan), artens nord- 
ligaste kända växtställe; pre- och tersi-f. som föreg., skild 
genom kort bladtopp och ngt spetsad bas, den förra hos öfver- 
bladens toppblad vidgad, så att bladformen blir omv. ägg- 
rund, samt genom smalare tänder och fodersmåblad (sido- 
bladen liksom uddbladets flikar ofta trådsmala); till bladformen 
! LINDEBERG's lokal Rádasjóns 6. sida (enl. Neum. fl.) torde kanske 
afse samma lokal; Gunnebo ligger på ö. sidan af Stensjön, som är ett slags 
fortsättning af Rådasjön, och LINDEBERG's lokalangifvelser äro ej sällan 
mindre exakta (han antecknade ej lokaler utan litade på sitt minne). 
