ALMQUIST, SKANDINAVISKA FORMER AF ROSA AFZELIANA. 99 
2. Lati-, grund-f., bredtands-f., med mycket bred—tvär 
bladbas, bladens mellanparti kvadratiskt—kort rektangulärt, 
tänderna korta och breda; taggar rikliga, kraftiga, stundom 
starkt klokrökta. 
Gbgs-trakten Billdal och Tjössö (WınsLow); Boh. Mar- 
strandsön sällsynt (A. LINDSTRÖM), Grebbestad (»gärdesbacke 
söderut»: H. C. KINDBERG), Strömstad, Myren (J. E. PALMÉR). 
Tjössö- och Strömstad-ffna närma sig något till v. 1 genom 
smalare bladbas. 
Var. virf. scanigena nov. nomen; v. scanica ScHz, Neum. 
fl. pag. 363.! 
Foliolis parcissime infra hirsutulis; sub-f. Ceterum ut 
lati-ff. praecedentis. 
Härighet knappt starkare än hos en hirtelli-f.; starkt 
pyknocefal; bladform och taggar som hos föreg. v. 2, till 
tänder mellanform mellan vv.1 och 2. 
Sk. Båstad, endast funnen af ScHEUTZ (kanske nu utro- 
tad, dà den ej återfanns af Krok, som fann öfriga af SCHEUTZ 
där funna samt några andra). 
24. R. Afz. *norvegica Curist, Benitz Herb. Eur. 1875 
(spec. vidi in Mus. Bergensi asservatum). 
Bild 52 (fr. orig.-ex., N. Lerdal: C. BzeNrTZ; d-blad löst) 
53 (Barum: C. TRAAEN). 
Foliola raro glabra, vulgo hirsutula, sepe utrimque den- 
sius, typice + crassiuscula, opace dilutius viridia, vulgo e 
lutescenti, virf.-ff. + e canescenti, ovalia—rotundata, non- 
nulla saltem ex obovato, a basi + lata sensim dilatata mar- 
ginibus equaliter curvatis contigue abeuntia in partem api- 
calem brevem vix acuminatam marginibus sepe rectis, minute 
remotius serrata, dentibus fol. superiorumoblique triangularibus 
dorso quam margine antico multo longiore apice nonnumquam 
subulato-acuminato  nutanti, inferiorum  apicalibus sspe 
latissimis rotundato-obtusatis; aculei porrecti, plene evoluti 
parte media satis firma, apice rectiusculo— + arcuato; 
foliola sepalorum elongata acutata saltem in lati-ff. + latius- 
! Hvarfór jag anser namnändring nödvändig ses af »Skand-ff. af R. Afz. 
8. glf.» sid. 82, noten. 
