120 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND Il. N:o 1l. 
aldrig spetsig) topp, sådana man aldrig träffar hos concolor 
åtminstone på de nedre bladen. Öfver hufvud förefaller elata 
som en urtyp med förbindelser åt många olika håll; bladen 
äro ej sällan halfglaucescenta (jag kallade den också en tid 
»semiglauca» innan jag upptäckte dess identitet med elata); 
äfven till canina synes denna gå närmare än de flesta andra 
Afzeliane. — Från sina hirti-ff., tenuata och coriifolia, är den 
utan tifvel bättre afskild än någon annan vir. från sin mot- 
svarande virf. 
Har jämte gl. *connivens den största utbredningen af alla 
Afzeliane, i det närmaste hela det område, där sådana före- 
komma: Mpd Selånger, Hof (super-elatophylla Mpds fl.), Nju- 
runda, Solberg och Nyland (E. CorriwpER); Häls. Ilsbo 
(Marsson); Mal. Sundbyberg (F. & E. LÖNNKVIST), flerestä- 
des pa Svartsjölandet (G. BLADINI), i n. Hallkved i Funbo 
(ERIK ALMQVIST), i v. Strängnäs flerestädes (G. SAMUELSSON, 
E. KÖHLER), Vallby (M. A. LINDBLAD); Og. kusttrakten flere- 
städes (P. A. IssÉN, J. A. LEWIN), Motala (WINSLOW); Sm. 
Västervik (A. LUND, Wrnstow),! Oskarshamn (O. KOHLER, 
per-acrotomophylla Marsson), Sandvik, Mjóhult (K. A. SETH), 
Femsjö? (enl. ex. af E. Fries, med påskrift »Smol.»); Blek. 
Karlskrona, Vämö (R. ZACHRISSON m. fl.); Sk. Åhus, Espet 
(F. & E. Lonnxvist), Stenshufvud (enl. ex. i Lunds Bot. mus.); 
Hall. enl. Neum. fl; Gbg och Boh. flerestádes; Norge efter 
s. och v. kusten mängenstädes till Lofoten (J. M. NORMAN). 
Funnen i alla modikationer (dock ingen hirtelli-f.), äfven 
ob-fn mindre sällsynt än hos öfriga grönbladiga (bl. a. den 
afbildade óstgóta-fn? samt Fries’ Smálands-f. med enkelsá- 
gade blad, en sällsynthet bland ob-ff.). — Uppträder dels i 
den ofvan skildrade och afbildade ursprungliga, mer concolor- 
lika fn med m. el. m. rombiska, mycket smalbasiga, djupt 
sågade blad, dels i ett slags bredtands-f. (lik gl. bathyphylla) 
med grundare sågning, särdeles skarp, den raka tandryggen 
mycket långsträckt; bladbasen är ofta rundad (så på den 
Medelpad-f. MATSSON bestämt till elatophylla),* bladtoppen 
1 Ettiketterad som R. lithocarpa n. sp.; så vidt jag vet ingenstädes 
beskrifven, hvarför MATSSONS goda namn har företräde. 
? Egendomlig därigenom att endast en del skott äro ob-f., ungefär lika 
många ha icke-ciliöst foder. Enligt P. A. IssÉN finnas på lokalen två 
buskar af denna form på så stort afstånd, att de måste vara själfständiga 
buskexemplar; båda ha den nu nämnda egendomligheten, som sålunda 
visar sig frökonstant (jfr »Stud. &» sid. 66, mellersta stycket). 
* Alnó-fn är en särdeles bladfrodig placida. 
