ALMQUIST, SKANDINAVISKA FORMER AF ROSA AFZELIANA. 121 
någon gång tämligen kort (så hos den hithörande acrotomo- 
phylla Mrs.); sådana ff. utgöra om man så vill äfven ett slags 
kortblads-f. Pa det material som står mig till buds har det 
varit mig omöjligt att mellan dessa ff. finna bestämda grän- 
ser. Däremot har det bland de ff. jag allt hitintills ansett 
för god elata i sista stund visat sig möjligt att särskilja en 
del som tydligt motsvarande vir. till virf. trichelloides, hvars 
åtskiljande från tenuata gjordt mig oändligt besvär men ändt- 
ligen tycks ha lyckats mig; och jag finner, att MATSSON med 
vanlig skarpsynthet redan för länge sedan urskilt den under 
namn af furbatriv (ett välförtjänt namn, den har verkligen 
vållat »förvirring»). Upptäckten har gjort mig så mycket 
större glädje, som efter allt utseende turbatrix och trichelloides 
representera den saknade motsvarigheten till gl.*labrosa, re- 
spektive gl.-f.*glaucifrons; bladform och sågning är sa godt 
som identisk, utbredningen företer äfven stora öfverensstäm- 
melser. Tills vidare må de emellertid stå kvar under elata 
och tenuata, tills deras förhållanden hunnit bli tillräckligt 
bekanta. 
Var. turbatrix Mts. in sched. 
Differt foliolis forma et serratura fere omnino gl. *labrose 
(quales demonstrant figg. 84, 85 in »Skand. ff. af R. gl.»): 
forma ad oblongam vergenti (numquam ad rhombiformem), 
serratura minus acri remotaque, dorso dentium breviore; fol. 
color sepe obscure viridis, petalorum pallidius rosaceus. — 
Verisimiliter ut propria subsp. Venosis adnumeranda. 
Ff. som jag anser säkert hithörande äro funna: Rosl. 
Värmdö, Svartsó (A. BERLIN), Ó. Åkers sn, Brammarboda (G. 
FORSSELL), Sthlm Frescati hage (S. Ar), Långholmen (J. 
LAGERKRANZ), Danviksbergen och Sundbybergstrakten (F. & 
E. LÖNNKVIST); Mäl. Gunnarholmen n. Svartsjö (G. BLADINI); 
Sdml. Saltskog och Turinge sn Sundsvik (A. BERLIN); När. 
Örebro (J. G. GUNNARSSON); Ög. Täby (P. A. IssÉN; orig.-fn).! 
Grund-f., per- och pre- funna (orig.-fn af MATSSON beteck- 
nad som sub-f. i mitt ex. grund-f.; en icke allt för ovanlig 
variation pa samma buske). — Orebro-fn afviker genom 
mycket smal bladbas (särdeles nederbladen likna dem pa 
bilden af v. concavata i »Skand. ff. af R. gl.»); ser rätt egen- 
domlig ut, afven genom nederbladens mycket aftrubbade, 
breda tänder (v. nova nericiensis AT). 
