ALMQVIST, SKANDINAVISKA FORMER AF ROSA AFZELIANA. 129 
så fattad norrlandsrasen af cordifolia, ett mellanled åt tenuata, 
aldrig utbildad till artens fulla typ. Marsson har l. c. häraf 
en v. stenobasis fr. Sundsvall, enligt namnet således att hän- 
föra till tenuata, och jag har äfven själf från Njurunda (Ny- 
land: C. A. NORDLANDER) sett sådana smalbasiga ex. blandade 
med bredbasiga. Att döma af de sistnämnda förefaller det, 
som om den norrländska coriifolia (liksom norrländska raser 
af andra arter) ej utdifferentierats till full åtskillnad mellan 
smal- och bredbasiga ff., och att sålunda båda slagen af ff. 
kunde bibehållas under mesostata. En norsk f. (fr. Berum) 
motsvarar på det nogaste gl. insertella. 
Var. dentillata AT in sched. 
Bild 69 (till h. lösa a-, b- och c-blad; Svartsjö, Gunnar- 
holmen: G. BLADINI). 
A coriifolia (cujus vv. minus bene evolut& tenuatam versus 
tendentes sspe simillimze) differt serratura haud remota nec 
patenti (vid. fig. 69), dentibus a basi sat angusta squaliter 
acute cuspidatis itemque secundariis sat frequentibus minutis 
paullulum modo extrorsum versis. — Coriifolie parum, trichel- 
loidi nimis affinis. 
Utbredningsomràdet är i hufvudsak gemensamt för den- 
tillata och trichelloides; i en trakt forharskar (eller förekommer 
uteslutande) den fórra, i en annan den senare: Rosl. som 
det synes allmän från Hargs hamn och Gräsö till Ornö (A. 
BERLIN); Stockholms-trakten likaledes allmän (S. Ar, J. 
LAGERKRANZ, A. BERLIN), Sundbyberg och Bromma, Norrby- 
skogen (F. & E. LÖNNKEVIST); Mal. Rosersberg (S. Ar), Ask- 
skäret i Görväln, Svartsjölandet pa manga ställen (G. Bra- 
DINI) Munsö (A. BERLIN); Sdml. Södertälje (A. BERLIN), 
Mölnbo (orig.-fn, endast ett par buskar funna: S. Ar); Og. 
Ó. Ny mellan Grindtorp och Stegeborg (P. A. ISSÉN), Mo- 
tala (WinsLow); Vg. Billingen, Ryd (ERIK ALMQUIST.) 
Grund-f., sub-, per- och super-f. kända. — Liksom dess nära 
släkting trichelloides är dentillata en af de tidigaste af mig 
urskilda virf. och har liksom denna gjort mig mycket arbete. 
För karaktärernas likhet förde jag den till »evoluta», men tän- 
dernas »indoles» var har främmande, utan att jag likväl kunde 
fa skarp gräns mot de mindre väl utvecklade ffna af den 
antagna hufvudarten, tills uppdagandet af grundskillnaden 
Arkiv för botanik, Band 11. N:o 11. 9 
