138 ARKIV FOR BOTANIK. BAND ll. w:o II. 
att betrakta som en västsvensk ras af *ostrogothica. Troligen är ex- 
tensifrons äfven en sådan, med mer utpräglad lati-karaktär, sa vidt 
dömas kan af det mycket ofullständiga material som stått till mitt 
förfogande af denna och motsvarande glf. Langei; jfr bilderna 68 i 
»Skand. ff. af gl.» och 31 i »Skand. ff. af R. Afz. s. gif.» (jämte 
diagnos och beskrifning) med bilderna af ostrogothica och purpurella. 
Da diagnos af *ostrogothica ej förr blifvit gifven, bifogas här sådan: 
*ostrogothica Ar: differt a dilatanti colore foliolorum minus 
glauco (pruina parciore), forma ovali—suboblonga basi latiore parte 
apicali magis elongata minus dilatata, serratura satis grossa (sspe 
*prolatule haud paullum emulanti) dentibus validis raro acuminatis 
subinde obtusiusculis; aculei media parte valida porrecta apice brevi 
+ arcuato. — Var. alcima Mrs. in sched.: meridionalis (Gotlandia, 
Ostro- et Vestrogothia) foliolis insignis suboblongis, basi + late 
rotundata, apice fol. inferiorum subtruncata—rotundata. —  Verisi- 
militer etiam subjungendi, ut vv. occidentales, purpurella LINDSTRÖM 
(vid. »Skand. ff. af R. Afz. s. glf» pag. 97) et extensifrons Mrs. 
(vid. l. c. pag. 53).! 
Exs. LóxwkvisT n. 18 (Sthm. Nackanäs), pro *labrosa a me deter- 
minatam, nunc :zeque ac n. 14 ad *ostrogothicam pertinere reperio, 
quum acrius has subspecies definire contigit. 
Inre Uppl. Dannemora, Rosl. fràn Forsmark, Johannisdal i n. 
till Värmdö, Skälvik i s. (allt enl. BERLIN's samlingar), Stockh. Nacka- 
trakten, Solna och Haga (A. Berum, F. & E. Lonyxvist), Svartsjó- 
landet Hilleshög kyrkby (A. Bertin), Ská-Edeby (G. Brapmr; När. 
Almby, Ormestavügen och Askersund (J. G. GUNNARSSON); till de l.c. 
angifna lokalerna tillkomma vidare: Gottl. Visby (Tm. LANGE), Ög. 
Furingstad (P. A. IssÉ; v. alcima Mrs.) Vg. Skófde, Mularps k:a 
och Álleberg (Erık Arwquisr)  — Till förekomsten af v. purpurella 
Boh. Koón är att lägga n. Stenungssund (A. LiwpsTROM). För ex- 
tensifrons är fortfarande ingen annan lokal bekant än Sj. Hellebzk. 
Sid. 62, 67: Skiljekaraktärerna for *galactizans fran Almquistii 
äro desamma som för *dilatans från *ostrogothica: bladfärg gående at 
blåhvitt (hos Roslags-ff. t. o. m. åt mörkare blått), bladbas smalnande, 
bladtopp kort och bred, tänder uddiga (bild 61 1. c. visar förträffligt 
dessa formkaraktärer hos galactizans hufvud-fn). Mellan ceruleata 
och hufvud-fn af *galactizans är ingen annan skillnad än mellan typisk 
*dilatans med rund bladbas och kort bladtopp samt dess kraftigare 
utvecklade lati-ff. (ex. v. labrosella) med bredare bas och längre topp; 
mellan-ff. förmedla i båda fallen en tydlig öfvergäng. Som oftast mel- 
lan kortbladstypen och den smalbasiga är gränsen mellan *galactizans 
och dilatans ingalunda lätt att fastställa; som vanligt ar det smal- 
tändta ff. med tydligt rundad bladbas (äfven hos de nedre bladen) som 
isynnerhet vålla ovisshet. Har, liksom i alla analoga fall, anser jag 
den skarpaste gränsen vinnas genom att fora sådana till kortbladstypen, 
ehuru habitus motsäger. — Som nya lokaler för *galactizans (0. v. ceru- 
1 Sie melius collocata videtur quam sub *Almquistii (ut in tab. sy- 
stematica). 
