JOHN FRÖDIN, KUSTKLIMATETS VÄXTGEOGRAFISKA BETYDELSE. 5 
Några drag af Kullabergs växtfysionomi. 
I sitt utmärkta arbete Dansk Plantevekst, I. Strand- 
vegetation, har WARMING behandlat klippkustens vegeta- 
tionsförhållanden och därvid utförligt redogjort bland annat 
för vegetationsbältena på Kullen. Jag behöfver därför ej 
redogöra för dessas grunddrag, utan kan under hänvisning 
Fig. 1. Strandbrant pa nordsidan af Kullaberg. De högsta delarna 
täckta af ekbuskvegetation. Förf. foto. '/s 1911. 
till hans arbete, nöja mig med att lämna en framställning af de 
för Nordkullen speciella egendomligheterna med afseende på 
vegetationens sammansättning och fördelning, samt för de 
punkter, i hvilka mina iakttagelser i någon mån afvika från 
nämnda författares verk. 
På Kullens klippstränder träffar man liksom öfverallt för 
öfrigt på Sveriges västkust längst ned mot vattenbrynet 
Verrucaria-bältet, som här når upp till en höjd af högst 3 m. 
(Se fig. 1.) WARMINGS uppgift, att detta bälte når högre 
upp på Kullens norra än på dess södra sida är fullt riktig. 
