JOHN FRÖDIN, KUSTKLIMATETS VÄXTGEOGRAFISKA BETYDELSE. 11 
och i dess yttersta bräm omfattar formationen ej mera än 
mellersta fältskiktet. Särskildt här är den därför uppblandad 
med en mängd xero- och fotofila element från de i öfver- 
stänkningszonen befintliga Calluna-samhällena, och de trifvas 
här utmärkt på grund af ekskiktets ringa höjd, i hvilket de 
uppträda som i vertikalt hänseende likvärdiga kommensaler (se 
fig. 2). Något längre in, där Quercus når upp i högsta fält- 
skiktet, ha ännu ej ljusförhållandena blifvit alltför ogynn- 
samma för dem, utan de utgöra ännu en i ögonen fallande 
och karakteristisk faktor i denna egendomliga lågbuskvege- 
tation. En ståndortsanteckning här gaf följande resultat:! 
Högsta fältskiktet: 
Quercus sessiliflora 
Juniperus communis : 
Lonicera Periclymenum . 
Prunus spinosa 
Quercus robur 
Rhamnus Frangula . 
Tilia cordata . 
090929229 
Mellersta fältskiktet: 
Calluna vulgaris 
Convallaria majalis . 
Hedera Helix 
Lamium Galeobdolon 
Majanthemum bifolium 
Melica uniflora 
Polypodium vulgare . 
Potentilla erecta 
Solidago virgaurea 
Vaccinium Myrtillus 
+H PPR O ww 
Bottenskiktet: 
Tplecomiuin,: Sp... .. Sn 
Karakteristiskt för denna vegetation är alltsä, att säväl 
högsta som mellersta fältskikten äro ganska väl utbildade, 
samt att bäde nedersta fältskiktet och bottenskiktet saknas, 
oaktadt intet af formationens element när öfver högsta fält- 
E Ymnighetsgrader: e = enstaka, t = tunnsädd, s = stródd, r = riklig, 
y — ymnig. 
