16 ARKIV FOR BOTANIK. BD ll. w:o 12. 
Sådant finnes nämligen inom lindbältet blott pa upp- 
skjutande stenar eller branta klipphallar. De aro kladda med 
diverse skorplafvar eller också med en del lefver- och blad- 
mossor, bland hvilka jag dessutom antraffat Peltigera canina 
samt Sticta pulmonaria och Sticta herbacea. Den sistnämnda har 
jag blott funnit pa ett mycket begränsadt område och i obetyd- 
lig mängd. Närmaste lokal där den förekommer torde vara 
Hallands Väderö, hvarest den också ingår som komponenti lind- 
vegetationen, men där lefver den epifytiskt på trädstammarna 
(55 sid. 124). I själfva verket lär detta vara lafvens vanli- 
gaste växtsätt, och enligt GALLÖE (24 sid. 330) trifves den 
e 7 s r y 
Fig. 4. Diagram af lindformationen på Nord- 
kullen. Karaktärsväxter se ståndorts- 
anteckning sid. 14—15 
hufvudsakligen på bok. I början af 1800-talet var den enl. 
Erias Fries rikligt förekommande på Kullen (»Jn Kullaberg 
copiose» 20 sid. 260). Den återfanns därstädes på mossiga träd- 
stammar af E. GYLLENSTIERNA 1843 och J. E. ZETTERSTEDT 
1849 men har ej sedermera anträffats af KAJANUS (46). 
I floristiskt hänseende kunna vissa likheter spåras mellan 
de båda högbuskformationerna. Gemensamma arter äro Ane- 
mone Hepatica, Glechoma, Hedera, Mercurialis, Neottia, Poa 
nemoralis och Pulmonaria. Olikheterna betingas dels af, att 
beskuggningen pa Kullen nog är större och de ekologiska 
förhållandena ganska mycket likna den invid liggande bok- 
skogsformationen, dels af att några sydligare arter här upp- 
träda, hvilka ej gå upp till Kinnekulle, såsom Lamium Gale- 
obdolon, Viola silvestris och Sticta herbacea. 
