30 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND Il. w:o 12. 
verkan. Mängenstädes i buskformationerna kan man jakttaga 
huru de längsta grenarne sträcka sig åt samma håll som den 
förhärskande vindriktningen, men att det är mycket få och 
korta som gå i motsatt riktning eller skjuta rakt uppåt. Så 
fann jag på en buske den sammanlagda längden af de mot 
land riktade hufvudaxlarne stiga till 19 meter, under det de 
som voro vända åt motsatt håll tillsammans blott voro 4 m. 
långa. Denna asymmetri, som naturligtvis endast på särskildt 
exponerade lokaler blir så utpräglad, uppstår uppenbarligen 
så, att de unga skotten genom vindens tryck tvingas att 
växa mot land. 
Huruvida den af HANSEN beskrifna genom vindens me- 
kaniska inverkan åstadkomma förstörelsen af kärlen och där- 
med kringliggande delar af mesofyllet spelar någon roll på 
Kullen, har jag ej kunnat afgöra. Nämnde forskare har 
emellertid vid sina experiment användt blad af Nicotiana och 
Sicyos angulatus, hvilka ju äro i hög grad hygrofila och där- 
för särskildt känsliga för dylika inverkningar. Men detta 
kan ju icke sägas om ekbladen, och man kan därför sätta 
ifråga, om giltigheten af HANSENS iakttagelser kan utsträckas 
äfven till dem, såvida man ej förutsätter en vindstyrka, som 
åtminstone på sommaren är mindre vanlig. Detta bekräftas 
också af de experiment, som utförts af BERNBECK. Han 
utsatte olika blad för luftströmmen från en ventilator. Där- 
vid visade sig att ganska snart skador uppstodo på deras 
epidermis, hvilka inom kort antogo karaktären af bruna 
fläckar, tydligen af samma utseende som dem HANSEN och 
Dzvavx iakttagit, ehuru BERNBECK trott sig kunna visa, att 
de uppstått genom att bladen af vinden piskats mot var- 
andra och mot stammarne, hvarigenom epidermis fläckvis 
förstörts. Emellertid har BERNBECK måst uppdrifva vind- 
hastigheten till 10 m. i sekunden, för att sådana blad som 
ekens skulle röna någon inverkan. »Geringere Windstärken 
üben auf mechanisch widerstandsfähigere Pflanzenteile über- 
haupt keine Krankheiterregenden Einflüsse aus.» (4, sid. 47), 
Hansen har däremot blott användt en vindstyrka af 3 m. 
i sekunden. 
Jag har funnit dylika af Hansen beskrifna skador ä 
ekbladen å Kullens nordsida. Möjligt är att de uppstått på 
det af honom skildrade sättet. Därpå tyder att de upp- 
trädde såsom bruna fläckar å bladskifvorna och att de ofta 
