JOHN FRÖDIN, KUSTKILMATETS VÄXTGEOGRAFISKA BETYDELSE. 31 
voro lokaliserade omkring starkt framträdande kärl. De 
skulle alltså kunna hafva uppstått genom att dessas led- 
ningsförmåga skadats. Men i så fall har detta sannolikt skett 
redan på våren eller försommaren, innan väfnaderna efter 
löfsprickningen ännu nått sin fulla fasthet och motståndskraft 
och medan jämförelsevis svaga vindar ännu kunde skada 
dem. ; 
Men det är knappast troligt att alla dessa bruna fläckar 
uppstått genom att vinden förstört kärlens förmåga att leda 
vatten, ty åtskilliga af dem voro ingalunda orienterade om- 
kring de senare, och på många blad voro själfva kanterna 
rundt omkring skifvan brunfärgade. Delvis kan detta feno- 
men nog ha framkallats så som BERNBECK menar, nämligen 
genom att vinden piskar bladen mot hvarandra och på så 
sätt skador och sår uppstått i de epidermala och subepider- 
mala skikten, men det synes mig, som om denna förklaring 
lika litet som den föregående vore tillräcklig. Den kan ju 
heller icke gärna gälla angående toppskotten och toppknop- 
parne och deras bortdöende och når därför ej fram till det 
centrala i problemet, nämligen dvärgväxten och mångstam- 
migheten, som ju förnämligast måste vara ett resultat af 
toppskottens förstöring. Dock är det naturligtvis icke ute- 
slutet att denna någon gång ytterst kan vara förorsakad af 
att större delen af bladen på en hufvudaxel dödats och att 
densamma och dess topp därigenom afdör på grund af nä- 
näringsbrist, hvarpå nya basalskott lätt uppstå. 
Det är därför mycket möjligt att ännu en faktor upp- 
träder och i samverkan med de öfriga ger upphof till busk- 
dynernas egendomliga arkitektonik, och att den utgöres af 
det från hafvet härstammande atmosfäriska saltet. Dvärg- 
växten kan ju uppfattas som en xerofil utbildningsform, och 
eftersom marken här är impregnerad med koksalt, skulle man 
ju kunna tänka sig ett kausalsammanhang mellan dessa tvenne 
företeelser. Men dels äro bladen å ifrågavarande ekindivid 
ingalunda särskildt xerofilt utbildade, dels har jag icke trots 
mycket noggranna mikrokemiska undersökningar enligt här 
nedan skildrade metod, någonsin lyckats att påvisa koksalt 
vare sig i bladen, bladskaften eller de yngre grenarnes kärl. 
Detta kan möjligen bero pa det af SCHIMPER omnämnda för- 
hållandet att vedväxter blott föga upptaga och aflagra 
oorganiska salter i sina blad (58, sid. 145). Om koksaltet 
