32 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND Lll. w:o 12. 
har någon betydelse för utbildningen af buskdynerna, så 
torde det alltså vara på den väg, som DEvaAvx och FockE 
omnämnt. Såsom jag i nedanstående redogörelse skall visa, 
afsättas af vinden stora mängder af saltkristaller och salt- 
stänk på bladen, och det är mycket antagligt, att saltlös- 
ning afsatts på dessa ställen och genom epidermis uppsuger 
fuktighet från mesofyllet och på så sätt lokalt uttorkar och 
dödar detta. Sa har HALKET visat, att en dylik utsugning 
äger rum, om man nedsänker blad af Primula, Tradescantia 
eller Myriophyllum i en 3°/o-tig koksaltlósning (28, sid. 137). 
Härigenom skulle de "bruna fläckarne alltså kunna uppstå. 
Troligen har också Devaux tänkt sig att processen förlöper 
på detta sätt. 
Om nu detta öfverensstämmer med verkliga förhållandet, 
är det naturligtvis sannolikast att saltets inverkan hufvud- 
sakligen gör sig gällande under den årstid, då epidermis är 
svagast och därför mindre lätt kan tjäna som skydd mot 
uttorkningen, nämligen kort efter löfsprickningen. Och ganska 
troligt är att toppskott på så sätt dödas af saltet, om starka 
pålandsstormar inträffa vid den tidpunkt, då skotten skjuta 
ut ur knoppfjällen. Riktigheten af denna sats kan natur- 
ligtvis endast ådagaläggas genom noggranna mikroskopiska 
undersökningar vid en sådan tidpunkt, och det har ej gifvits 
mig tillfälle att utföra dylika. Men det är troligt att liksom 
i fjällen spaljertypen och mångstammigheten ej frambringas 
uteslutande genom vinden utan också genom markens låga 
temperatur såsom bidragande orsak, så förhåller det sig också 
med de till kusten bundna buskdynerna. De äro nog ej fram- 
kallade enbart af eolisk uttorkning utan en annan faktor bi- 
drager till deras utbildning, och det ligger närmast till hands 
att söka densamma i saltet, som är den enda af de olika at- 
mosfärilierna, hvilken liksom buskformationerna uteslutande 
uppträder i hafvets närhet. 
