34 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND ll. N:o 12. 
visa spar af klor (68 sid. 291). Och RiKur säger: »Bei 
stärmischer See wird der Gischt der Wellenberge der Bran- 
dingszone vom Winde erfasst und als feinster Sprühregen oft 
weit landeinwärts getragen; so wird, wenn dann das Wasser 
verdunstet, alles mit einer dünnen Salzkruste überzogen» (53 
sid. 57). FockE (17 sid. 412) och BorGESEN (II sid. 254—256) 
skildra liknande förhållanden. Och SoLGER förklarar, att »den 
klingande sanden» uppkommer genom att saltstänk afsättes 
omkring sandpartiklarna och torkar. Därvid urskiljas små 
saltkristaller omkring sandkornen och sammanbinda dessa 
till en fast skorpa (64 sid. 19). 
Däremot tyckas meningarna vara delade i frågan, huru- 
vida saltet på större afstånd från kusten uppträder i sådan 
mängd, att det kan utöfva inflytande på vegetationen. WAR- 
MING häfdar, att hvarje synbar inverkan af saltet på växt- 
ligheten upphör på kort afstånd från stranden (68 sid. 292), 
och häri tycks CHERMEZON instämma (13 sid. 297). 
Det är gifvet, att det är en hel del geografiska faktorer, 
som bestämma bredden af det kustbälte, i hvilket saltet upp- 
träder i sådan mängd, att det har betydelse för vegetationen. 
En sådan är nederbördens mängd och form. Sa påpekar 
OSTENFELD, att i mycket regniga trakter det salt, som genom vin- 
darna tillföres marken lätt lakas ur densamma af regnvattnet 
(47 sid. 60). Härigenom förhindras ju anhopningen af alltför 
stora saltmängder i marken. Men detta innebär icke, att ej 
äfven 1 ett sådant klimat salt i tillräckligt stora kvantiteter 
kan kvarstanna, för att det fysiologiskt skall kunna påverka 
växtligheten i xerofil riktning. Därpå har ju SCHIMPER gifvit 
ett vackert exempel, då han på Java med dess nederbörds- 
rika klimat kunnat spåra saltets inverkan äfven högt ofvan- 
för det egentliga strandbältet (59 sid. 419—422). I nord- 
västra Europa med dess af mycket starka hafsvindar stän- 
digt piskade kuster torde tillförseln af salt till marken vara 
mycket betydlig, och trots regnets urlakande inflytande 
uppstår därför sannolikt ett tillräckligt stort saltöfverskott, 
för att vegetationen däraf skall kunna påverkas. 
Enligt min mening är 1 detta hänseende substratets 
beskaffenhet af större vikt än regnmängden. Mark be- 
stående af hårt sammanpackadt moränmaterial, som endast 
med svårighet genomsläpper regnvattnet och som är täckt 
af ett sammanhängande växttäcke, är helt visst mycket mera 
