54 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND ll. N:o 12. 
denna: Erica Tetralix (fertil) t., Leontodon autumnalis, Poten- 
tilla anserina, Lotus corniculatus, Achillea Millefolium, Statice 
maritimum och Cirsium lanceolatum. Pa denna inom halo- 
fyternas bälte belägna och alltså utan tvifvel ytterst salt- 
haltiga mark visade Hrica verkligen en svag klorreaktion. 
Ofvanför 10 meters höjd erhöll jag emellertid ingen sådan. 
På ofvan angifna sätt har jag sökt utreda hafssaltets 
utbredning i kustväxterna. Innan vi kunna komma på det 
klara med dess växtgeografiska betydelse, d. v. s. det in- 
flytande det utöfvar på kustflorans sammansättning, kräfves 
det dock att vi något diskutera dess växtfysiologiska verk- 
ningar. 
Jag har redan omnämnt det stimulerande inflytande, som 
saltet eventuellt kan utöfva. Vidare är det sedan en tid 
kändt, att det kan medföra vissa skadliga rubbningar i en del 
af växtens lifsfunktioner. Så ansåg SCHIMPER till en början, 
att om saltet anhopas i palissaderna, det förr eller senare 
försvårar och förhindrar assimilationsprocessen (57, sid. 1047). 
Denna uppfattning har han dock senare öfvergifvit, men 
fasthåller vid, att den genom transpirationen lätt framkallade 
öfveranhopningen af klornatrium i cellerna måste åstadkomma 
skadliga och ödesdigra rubbningar i nutritionsprocessen (59, 
sid. 100). Växten måste därför skydda sig mot för stor upp- 
tagning af koksalt. Detta kan ske på två sätt. 
Antingen kunna växtens rötter hafva egenskapen att vid 
absorptionen kunna frånskilja saltet och blott upptaga vatt- 
net och de öfriga i detsamma befintliga ämnena.  Hári- 
genom försvåras dock helt säkert absorptionsprocessen i sin 
helbet och tvingas växten att utveckla sig i xerofil riktning. 
Hit höra de, som jag betecknat som klorskyende, i hvilkas 
väfnader klor ej ens kan påvisas, om individen lefva på 
starkt salthaltigt substrat. Motsatsen till dem äro sådana 
former, som utan vidare upptaga saltlösningen och leda den 
genom kärlen och cellmembranerna in i cellerna. Där måste 
saltet dock afskiljas och kvarstanna, under det vattnet i 
gasform aflägsnas genom klyföppningarna. Ju starkare trans- 
pirationen och transpirationsströmmen blir, desto hastigare 
