58 ARKIV FOR BOTANIK. BAND ll. N:o 12. 
nahme besser verständlich wird, dass der Saltzboden und der 
an Humussäuren reiche Boden »physiologisch trocken» sind, 
scheint mir zu mindesten so lange sehr zweifelhaft als diese 
hauptsächlich auch auf Schimper zurückgehende Lehrmeinung 
durch so wenig exakte Versuchsergebnisse wie gegenwartig 
gestützt wird. — — — Ob die Bodensalze in den Koncentra- 
tionen, in denen sie im Boden vorkommen, und ob die Hu- 
mussäuren irgendwie ausserdem physiologisch die Wasserauf- 
nahme bedeutend erschweren und zwar gerade bei den Pflanzen, 
die auf salzhaltigem oder saurem Boden zu wachsen gewohnt 
sind, darüber fehlen in der Litteratur, wie mir scheint, die 
nötigen exakten Unterlagen, wenn diese Annahme auch plau- 
sibel klingt» (15, sid. 265—266). 
Detta FrrrTINGS uttalande synes mig ej kunna förklaras 
på annat sätt än att han ej känt till vare sig Rıcöme’s eller 
BURGERSTEINS vackra och utomordentligt bevisande försök, 
hvilka jag här nedan skall i korthet beröra. 
Den förre placerade ett antal af de ofvan omnämnda 
salthaltiga Malcolmia-plantorna i en Knops näringslösning, 
andra nedsatte han i en dylik, hållande 1°/, koksalt. Det 
visade sig då, att de senare absorberade 30—50°/o mindre 
lösning än de förra. Men därmed har han ju bevisat, att 
äfven hos halofyterna en afsevärd transpirations- och ab- 
sorptionsnedsättning äger rum på salthaltigt substrat. 
Jag har ofvan å sid. 44 med stöd af markens halt af 
koksalt i fast form och dess sannolika vattenhalt sökt ernå 
ett minimivärde för medelkoncentrationen under sommaren 
af den i marken befintliga saltlösningen a 45 meters höjd 
på Kullen. Jag erhöll då siffran 0,92 ?/o. Om man ser den 
i belysningen af Rıcöme’s resultat, inses lätt, att det salt, 
som finnes i marken på denna och med densamma likvärdiga 
lokaler, måste verka i hög grad hämmande på väx- 
ternas absorption och transpiration och följaktligen 
gifva dem en xerofil prägel. Och det är intet tvifvel om, 
att i halofyternas bälte, öfverspolningszonen, denna inverkan 
är många gånger större. 
Att äfven svagare koncentrationer hafva en afsevärd 
betydelse, det visa BURGERSTEINS experiment. Han nedsatte 
åtskilliga försöksväxter dels i destilleradt vatten, dels i mycket 
svaga koksaltlösningar af 0,1 °/o, 0,2 °/o 0,25 °/o 0,3 ?/o och 0,5 °/o 
koncentration. En del af försöken pagingo i 117 (9, sid. 230), 
