JOHN FRÖDIN, KUSTKLIMATETS VÄXTGEOGRAEISKA BETYDELSE. 59 
en del i 144 och de öfriga i 192 timmar (10, sid. 624—627). 
Det befanns då, att under de första timmarna alla de i salt- 
lösningarna, befintliga plantorna transpirerade mera än de som 
stodo i destilleradt vatten. Men snart aftog transpirations- 
processen i intensitet hos dem och efter 117 timmar trans- 
pirerade de, som stodo i 0,5 ?/o-lösningen ej hälften så mycket 
som de i destilleradt vatten befintliga. Efter 192 timmar 
transpirerade äfven de, som stodo i 0,2 ?/o-lösningen, mindre 
än de senare och visserligen transpirerade ännu de i den 
svagaste lösningen 0,1 °/o något mera, men äfven hos dem 
hade transpirationen aftagit så mycket, att den, om försöken 
fortsatts ännu längre, sannolikt nedgått till lägre belopp än 
hos de i destilleradt vatten befintliga. 
BURGERSTEINS försök visa alltså att äfven om medel- 
vattenhalten i marken är fyra gånger så stor som 
jag antagit (sannolikt är den i stället mindre); så 
räcker dock saltmängden i jorden på Kullabergs- 
platåns 45 m. ö. h. belägna kant till för att påverka 
vegetationen i xerofil riktning. Och detta är äfven 
fallet på toppen af kullen Utsikten 95 m. 6.h., äfven 
om markens medelvattenhalt där är dubbelt så stor 
som jag förutsatt och koncentrationen af den i jor- 
den befintliga saltlösningen alltså blott hälften 
så stor. 
Men äfven på annan väg kan man erhålla åtminstone 
en antydan om samma förhållande. I de pa 95-metershöjden 
växande Sedummaximum-individen lyckades jag erhålla vackert 
utbildade klortalliumkristaller. Nu har jag visat, att i van- 
lig vattenlösning af koksalt dylika väl utbildade klortallium- 
kristaller ej gärna uppstå, för så vidt saltlösningen ej har en 
koncentration af minst 0,13 °/o. Men i den tjocka cellsaften 
hos ifrågavarande art måste koncentrationen säkerligen vara 
många gånger större, för att så vackra kristaller skola kunna 
urskiljas. Som jag nyss nämnt, fann emellertid BURGERSTEIN, 
att de i den 0,5 °/o-iga saltlösningen stående försöksindividen 
redan efter ett par dagar visade abnormt låg transpiration. 
Men då hade med säkerhet koncentrationen i cellsaften ännu 
ej hunnit stiga till samma belopp som i lösningen. BURGER- 
STEIN påvisade alltså nedsatt transpiration redan vid lägre 
salthalt i cellsaften, än hvad som Sedum maximum på ofvan- 
nämnda lokal visade sig äga. 
