60 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND ll. w:o 12. 
Dylika jämförelser äro naturligtvis sväfvande och äga 
blott svag beviskraft, men de kunna ju i någon mån gifva 
en anvisning på i hvilken riktning det verkliga samman- 
banget är att söka. 
Emellertid anser jag mig 1 den ofvan gifna framställnin- 
gen hafva ådagalagt, | 
1) att hafssalt af vinden tillföres marken i ett 
bredt bälte ofvanför den egentliga halofytzonen 
(öfverspolningszonen) och att marken därför håller 
en abnormt stor mängd klornatrium, på Kullen 
ända till 95 meters höjd och 500 meters afstånd 
från hafvet och i Bohuslän åtminstone ännu 3 km. 
från stranden; 
2) att de flesta inom detta bälte lefvande växt- 
former till följd däraf äga en ovanligt stor klor- 
halt; i 
3) att salthalten i marken och vaxternas klor: 
halt i detta bälte äro tillräckligt stora for att 
åstadkomma en afsevärd nedsättning af de flesta 
växtformers absorption och transpiration och däri- 
genom utbilda dem i xerofil riktning; det terrestra 
saltet ger alltså åt detta bälte en i fysiologiskt 
hänseende torr karaktär; 
4) att nämnda bälte i stort sedt sammanfaller 
med utbredningen af Ramalina scopulorum och att 
denna laf för sin tillvaro sannolikt är beroende af, 
att en viss saltmängd finnes i substratet. 
