6 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND ii. N:0 il 



2. A. Blyttii Schimp. 



Jmtl.: Snasahögen a.r. fr.! (R. Hn); Sylfjällen a.r. fr.! 



Hrjd.: Helagsfjället a.r. rikl. fr.! Jelgatsåive a.r. fr.! 



Ymnig på klippor och stenar nedom snödrifvorna, alltid 

 med fukt. N. C. Kindberg upptager arten i sin flora blott 

 för Lappland, ehuru R. Hartman redan år 1849 insamlade 

 arten å såväl Snasahögen som Åreskutan. Äfven funnen vid 

 Nedalen i Härjedalen. 



3. A. Hjirtmaui Thed. 



Jmtl.: Snasahögen forma atra a.r.! Sylfjällen a.r. i bäc- 

 ken mellan Lillsylen och Vaktklumpen fr.! 



Hrjd.: Helagsfjället a.r. fr.! 



Sällsynt men vanligen fertil. Varierar något i afseende 

 på t uf vorn as färg. 



4. A. Thedeiiii Schimp. 



Jämtl.: Snasahögen nära toppen a.r.! 



Denna art har varit mycket omtvistad, och meningarna 

 äro ännu mycket delade, huruvida den bör upptagas som en 

 särskild art eller ej. S. O. Lindberg ansåg den blott för en 

 form af A. Hartmani och C. J. Hartman säger i sin flora: 

 »A. Thedenii Schimp. och ed. 7, är, såsom Lindberg först 

 anmärkt, icke annat än en form af denna art {A. Hartmani) 

 med mer tätt sittande blad.>> Det enda mig veterligen kända 

 exemplar från Sverige af arten är af S. O. Lindberg insam- 

 ladt i Piteå Lpm. : »Tjidttjak rar. Aug. 1856>>. Detta exemplar, 

 som finnes i Uppsala Botaniska Institutions samlingar, har 

 jag undersökt och kan med bestämdhet säga, att det ej har 

 något med A. Thedenii att göra, utan troligen är en form af 

 A. petrophila. Bladen äro nämligen långt tillspetsade med 

 typiskt A. petrophila-ceWnät. 'N. Bryhx vill slå ihop såväl 

 A. Hartmani, A. Thedenii som A. obovata till en enda art 

 och motiverar detta sålunda i sin »De Bryinearum in Nor- 

 vegia» etc. sålunda: »In monte vicino Digerronden, ubi An- 

 drecea Thedenii, A. Harimani et praecipue A . ohovata wam&n&ai 

 copia proveniunt, formas plures intermedias vix determina- 

 biles legi (Aug. 1887). Qua de causa suspicio, has tres for- 

 mas esse conj ungendas ad unam speciem». Arnell och 

 Jensen upptaga äfven frågan till behandling. De uttala 

 först, att A. Hartmani är en god art men föra A. Thedenii 



