HERMAN PERSSON, BLADMOSSFLORAN I JÄMTLAND. 21 



met kort (fig. a). För öfrigt är att nämna, att peristomtän- 

 derna äro synnerligen sköra med öfre hälften af färgad, samt 

 att sporerna äro större än hos hufvudarten i allmänhet, 10 

 — 13 {j., under det att G. apocarpa vanligen har sporer af stor- 

 leken 8 — 10 [J.. Bladen öfverensstämma för öfrigt med G. 

 apocarpa, hafva kanterna ± tillbakaböjda och förtjockade af 

 ett extra lag randceller (fig. c). Bladnervens byggnad öfver- 

 ensstämmer vidare med hufvudartens, och exotheciets celler 

 lämna ej några särskiljande karaktärer. 



59. G. gracilis Schleich. 



Jmtl.: Handölsfallen rikligt fr.! Snasahögen v.r. — a.r. fr.! 

 Cetryggen v.r. fr.! 



Hrjd. : Jelgatsåive a.r. fr.! Helagsfjället flera lokaler 

 a.r. fr.! 



Denna art, som ej är förut uppgifven för området, växte 

 särskildt yppigt vid Handölsfallen i cirka ö cm. höga, vackert 

 brunröda tufvor. Vid Helagsfjället uppträdde den mycket 

 rikligt i den alpina regionen alltid fr. . Kännes alltid igen på 

 de stora hyalina papillerna å nervens ryggsida. På Täljstens- 

 berget insamlades växande på täljstensgrus en egendomlig 

 form, som tyckes öfverensstämma väl med den af Philibert 

 år 1898 beskrifna Schistidium longidens, upptäckt af P. Cul- 

 MANN vid Nagelfluh nära Bärlock i kantonen Zürich, Schweiz. 

 Utmärkande för denna nya art skulle vara de i en brun udd 

 ändande bladen, det mera långsträckta sporogonet samt de 

 ovanligt långa peristomtänderna. Då jag ej varit i tillfälle 

 att undersöka originalexemplar af arten, har jag ej ansett 

 det vara lämpligt att här upptaga densamma, så mycket mer 

 som flera bryologer t. ex. Breidler, Limpricht, Hagen 

 och LoESKE anse den vara identisk med G. gracilis. Jag 

 hänvisar här till L. Loeske's innevarande år utkomna arbete 

 Die Laubmoose Europas I. Grimmiaceae. 



60. G. angusta (Hag.) Par. 



Jmtl.: Handölsfallen rikl. på stenar i vattnet fr.! Snasa- 

 högen v.r.— a.r. fr.! 



Hrjd.: Helagsfjället a.r. fr.! 



En mycket vacker art, som ej tyckes vara så sällsynt 

 särdeles i björk- och videregionerna. Beskrifves af Hagen i 

 Musci Norv. bor. p. 57, 1899, och påvisades för Sverige af 



