HERMAN PERSSON, BLADMOSSFLORAN I JÄMTLAND, 35 



Från B. microsteqium skiljer den sig dessutom genom en hel 

 rad karakt<ärer: kapseln är hos B. microstegium hängande, 

 hos B. jemtlandiciivi horisontell, sporerna äro hos den förra 

 20—25 [J., hos den senare 15 — 18 [j., locket är hos microste- 

 gium höghvälfdt och spetsigt, hos B. jemtlandicum lågt med 

 trubbig bred vårta, innerperistomet är hos den senare arten 

 försedt med betydligt vidare fönster. Närmast besläktad 

 är B. jemtlandimim kanske med B. sarekense, men skiljes lätt 

 genom bladkanten, som här är plan, hos B. sarekense ± inrullad, 

 den olika bladformen, lockets helt olika utseende, bladbasens 

 olika utbildning, den horisontella kapseln, de något större, 

 gula sporerna, som hos B. sarekense blott äro 13 — 16 [j. och 

 gröna, det med vidare fönster försedda innerperistomet etc. 

 Rent habituellt bör arten knappast kunna förväxlas med 

 någon annan art. Dess förekomstsätt är ganska ovanligt, i det 

 att den växte på starkt talkhaltigt täljstensgrus. Det är ju 

 ej omöjligt, att den kan upptäckas på andra ställen i våra 

 fjälltrakter, då dessa bryologiskt undersökas. 



104. B. purpurascens (R. Brown) Br. eur. 

 Jmtl. : Handölsfallen fr. ! 



Denna art, som anträffades sparsamt med ej fullt mogna 

 sporhus d. 2 aug., är ej förut uppgifven för området. 



105. B. versisporum Bomans. 

 Jmtl.: Handölsfallen fr.! 



Ny för Jämtland ! Upptäckten af denna art inom området 

 var intressant, då arten mig veterligt hittills blott är tagen 

 tvenne gånger i vårt land, till hvars sällsyntaste bladmossor 

 den måste räknas. De exemplar, jag varit i tillfälle att un- 

 dersöka, härstamma dels ifrån en lokal i Dalarne, där den 

 är tagen af lektor Arnell, dels ifrån Torne lappmark, tagen 

 af lektor E. Jäderholm sommaren 1913. Arten beskrefs af 

 Bomansson från Jomala på Åland i Rev. bryol. p. 91 och 

 är äfven tagen i södra Finland och i Norge. Hagen upp- 

 tager en lokal för orten i sin Musci Norv. borealis. Det in- 

 tressanta med arten är sporernas stora variation i ett och 

 samma sporhus, ett variationsomfång, som vida öfverträffar 

 andra Bi-yum-arters. Bomansson fann följande sporstorlek: 

 0,008 — 0,05 mm., Arnell: 0,oi7— 0,o38 mm. samt Hagen: 

 0,012 — 0,032 mm. Resultatet af mina mätningar blef ett 



