HERMAN PERSSON, BLADMOSSFLORAN I JÄMTLAND. 45 



inanslagning. Skillnaden är emellertid så kolossal, att den 

 ej kan bortförklaras. Dessutom äro cellerna vid basen hos 

 den förra arten utdraget rektangulära, under det att hos A. 

 l.ymenophylloides cellformen är föga olik den i det öfriga 

 bladet, d. v. s. mer eller mindre rundad till sexkantig. Att 

 bladformen hos de bägge arterna är rätt likartad, anser jag 

 ej alls vara egendomligt, då t. ex. arterna inom gruppen Biser- 

 rotce i Astrophyllum-sVdktet hafva så godt som samma blad- 

 form, och vidare några karaktärer på bladformen inom släk- 

 tet Cindidium äro svåra att uppleta. I själfva verket finnes 

 det inom hela Astrophylhim-aXdikiet ej mer än ett par, tre 

 bladtyper. En karaktär, som Dixon egendomligt nog och 

 kanske afsiktligt förbigått, är cellstrukturen i bladen hos de 

 bägge arterna. Denna är så olika, att någon förväxling är 

 absolut otänkbar. Hos A. hymenophylloides utgöres cellväf- 

 naden i bladets midt af regelbundet anordnade, 5 — 6-kantiga 

 celler cirka 30 u. breda och med kollenkj-matiskt förtjockade 

 cellväggar. Hos A. hymenoyhyllum uppbygges bladet af ore- 

 gelbundet formade, ofta romboedriska celler cirka 40 u. breda 

 med likformigt förtjockade väggar. Dessutom tillkomma hos 

 denna senare art särskildt utbildade basceller, hvilka saknas 

 hos A. hymenophylloides. Några öfvergångar ifråga om cell- 

 strukturen har det aldrig lyckats mig anträffa. En annan 

 viktig karaktär gifver oss blommornas utseende. Hos A. 

 hymenophyllnm omgifvas könsorganen af en tät samling peri- 

 ketialblad, så att en mycket skarpt markerad blomma erhål- 

 les, under det att man hos A. hymenophylloides ej lägger 

 märke till någon anhopning af hylleblad, så att blommorna 

 blifva mycket svåra att upptäcka. Om man slutligen tager 

 i betraktande den helt olika fördelningen af bladen på skot- 

 ten samt den olika habitusbilden, så förstår jag ej, huru 

 Dixon kan komma med det påståendet, att de bägge arterna 

 äro identiska, >>. . . that M. hymenophylloides is a variety at 

 most, in fact not much more than a rupestral form of M . 

 hymenophyllum ...» Däri gifver jag honom emellertid rätt, 

 att det ej finnes någon anledning att föra A. hymeno- 

 phyllum till släktet Cinclidium. På grund af bladnervens 

 byggnad synes det mig, som om de båda arterna ej hörde 

 hemma riktigt inom gruppen Integerrimcei A stropky Hum- släktet 

 utan snarare borde bilda en särskild grupp. Fullt säkert 

 kan .4. hymenophyllum ej placeras, förrän sporogonet upp- 



