J. E. LJUNGQVIST, BIDRAG TILL .'EGAQROPILA-FRAGAN. 1 I 



hos don ft'ir vissa alger karakteristiska aegagropila- 

 typen. 



Däri torde till sist denna typs betydelse ligga — ur all- 

 män ekologisk synpunkt. 



Jag öfvergår nu till ett närmare omnämnande af de nya 

 fynden af äkta segagropila, hvilka — som nämndt — utgöras 

 af några cyanophycéer. — Äfven för denna lågt stående pro- 

 vins lämnar Lagerheim (1892) uppgift om några aegagropila- 

 fall: de i Wittrock-Nordstedts exsickatverk utgifna Stigo- 

 nema ocellatum (Dillw.) Thur. ß globosum Nordst. och Ha- 

 palosiphoji pumilus (Kütz.) Kirchn. ß globosus Nordst. Huru- 

 vida dessa äro att räkna till de äkta segagropilerna, framgår 

 ej af de knapphändiga beskrifningarna. Exsickatverksexem- 

 plaren äro tämligen lösa härfvor af trådar utan märkbart 

 radiärt förlopp. — Däremot saknas i Lagerheim's förteck- 

 ning Tolypothrix cegagropila Kütz. {T. lanata (Desv.) Wartm. 

 var. ß .^gagropila Hansgtrg), som jag återfunnit på samma 

 lokal som Scytonema-segagr., och som efter livad jag funnit 

 är en god aegagropila, med radiär struktur och tydliga »års- 

 ringar»,' hvarom ej något namnes i Kützing's eller Hans- 

 girg's diagnoser (tafl. 1, figg. 8 — 9 och tafl. 2, figg. 6 — 7). 

 Det enda, som antyder dess segagr.-natur är i Kützing's 

 diagnos: »natans, globosa» (Spec. Alg. s. 313). 



De af mig funna Scytonema-segSigropilerna. äro säkra 

 exempel på äkta cyanophycé-segagropila och visa stor öfver- 

 ensstämmelse i uppkomst och byggnad med Cladophora-segSi- 

 gropiler, hvilket den följande framställning skall söka visa. 



Scytonema-ma,tena\et från Mästermyr har påträffats i 

 följande hufvudformer: 



I. Krustor eller mattor (tyska »Rasen»), m. e. m. sam- 

 manhängande, mörkbruna, omkr. 3 mm. tjocka, påträffade 

 mellan de glesa tufvorna i en halftorr Sckoenus jerrugineus- 

 formation (d. ''Vt 1905 och ^^ 1906). 



II. M. e. m. tofsformiga dynor (tyska »Polster»), till 

 omkr. 2 cm. höga, 4 cm. vida, fastsittande i den blekeblan- 

 dade grusbottnen till en af de västliga myrsjöarna (Risala- 

 träsk sept. 1904, aug. 1905) på 30—40 cm. djup, samt lös- 

 liggande i Tungarns (segagr. -sjöns) djupränna (aug. 1906). 



III. Obestämdt formade, vaddliknande kolonier (tyska 

 »Watten») fastsittande i Chara-formationen i flera af små- 



