12 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 14. NIO 4. 



sjöarna (d. ^V^ och ^a 1905) eller lösliggande i Tungarns djup- 

 ränna (aug. 1906). 



IV. Bollar (tyska »Ballen») — segagropila-forraen — väl 

 utbildade i den östligaste lilla myrsjön (Tungarn), insamlade 

 såsom lösliggande på olika djup (d. '/t. ^7» 1905 och ^t, ^Vt 

 1906). 



De insamlade profven utgöras af en blandning af fyra 

 tjockslidade Scytonema-arter : Sc. figuratum Ag., Sc. myochrous 

 Ag., Sc. crustaceum Ag. (jämte fj incrusiatus) samt Sc.alatum 

 BoRZi. De finnas alla fyra i den mera xerofila I-formen. I 

 formen II (Risalaprofven) bortgår Se. crustaceu7n. Formerna 

 III och IV jämte Tungarnexemplaren af formen III utgöras 

 endast af Se. figuratum och Se. Myochrous, vanligen hvar för 

 sig men äfven blandade med hvarandra i samma koloni. 

 Denna formationsbiologiska egenskap hos dessa växter — att 

 vara bundna till hvarandra — torde kunna anses verifiera 

 de resultat, man kommit till beträffande deras släktskaps- 

 förhållande. Liksom de äro i naturen — inom vissa gränser — 

 bundna till hvarandra, höra de ock enligt cyanophycé-syste- 

 matici ihop, utgörande Bobnet o. Flahault's af Hansgirq 

 (Prodromus der Algenflora von Böhmen) till ett undersläkte, 

 Myochrotes (incl. Petalonema), i motsats till undersl. Euscyto- 

 nema Born. o. Fl.,] sammanfattade tvenne undersläkten 

 Myochrotes {Se. figuratiim, Se. myochrous) och Petalonema {Se. 

 crustaceum, Se. alatum m. fl.). 



Starkast bundna till hvarandra i naturen äro Se. figuratum 

 och Se. myochrous: en stuff af den förra innehåller nästan 

 alltid den senare och vice versa (enligt iakttagelse såväl i egna 

 kollekter som i exsickatverken) — systematiskt stå de ock 

 hvarandra närmast. Mycket vanligt är att de förväxlas. — 

 Det tycks beträffande dessa växter gälla, att den biologiska 

 konvergensen är kongruent med den systematiska. Det ligger 

 nära till hands att anlägga tillpassningssynpunkten på såväl 

 de ofvannämnda hufvudformerna I — -IV, hvilka ange växt- 

 sättet, som de däri ingående arterna. Se. crustaceum, med 

 sina tjocka, alltigenom gulbruna slidor och parvis hopväxta 

 trådar tycks mest utdifferentierad åt det xerofila (eller rät- 

 tare mindre hydrofila) hållet; den är också bunden till I- 

 formen på den starkt isolerade, tidvis uttorkade myrlaggen. 

 Se. alatum (af Hansgirg satt såsom var. 7 till Se. crust.) är 

 med utåt hyalina slidor äfven tillpassad till Il-formen (text- 



