J. E. LJÜNGQVIST, HIDRAG TILL ^GAGROPILA-FRÅGAN . 13 



fig. 1). — I I-forraen är den svår att skilja från Sc. crust. — 

 I de öfriga profverna däremot från lokaler med stark bleke- 

 pålagring, som skyddar mot direkt belysning, saknas Petalo- 

 nema- arterna. «Se. figuratum och Se. Myochroiis däremot före- 

 komma — som nämndt — hela serien igenom, i I-formen med 

 mörkbruna och vanligen något tjockare slidor, i formerna (II), 

 III, IV med hyalina (åtminstone de yttre skikten) slidor. — 

 Formen II tycks innehålla öfvergångarna. Dessa två arter 

 ha den vidaste hydrotiska och fotiska tillpassningsaraplituden, 

 de andra en trängre och förskjuten i xerofil riktning. 



För mellanformen III (som äfven kan anta ll-form) och 

 form IV är genesen känd; IV är aegagropila-formen och III 

 dess moderform. 



Det kan frågas: tillliöra de 

 olika formerna, under hvilka 

 Se. jig. och Se. Myochr. före- 

 komma, samma art (på samma 

 sätt som t. ex. ^Egagropila Saii- 

 teri uppträder under 4 olika 

 växsätt), eller äro de tvenne 

 parallella artserier? Enligt dia- 

 gnoserna i BoRN. o. Flahault's 

 ansedda »Revision» skulle det 

 förra alternativet gälla. De äro 

 där nämligen så pass vida, att 

 alla formerna godt passa in 

 under dessa. Men så vittna 



också de vidlyftiga synonymlistorna (med 25 nummer för 

 Se. fig. och 23 för Se. Myochr.) om den långt gående sam- 

 manslagningen i detta systematiska verk af äldre auktorers 

 arter. Helt visst råder ock hos dessa båda (kollektiv-) arter 

 en stor formrikedom, som träffar både växsättet och trå- 

 darnas utseende. 



Koloniens form tycks delvis rätta sig efter mängden af 

 pålagradt bleke. Vid liten pålagring är trådarnas växrikt- 

 ning mera horisontal och det mattformiga växsättet uppstår. 

 Vid starkare pålagring går tillväxten (heliotropiskt) mera på 

 höjden med dynformen som följd. Slidfärgen tycks också 

 hufvudsakligen bero af ljusstyrkan : en och samma tråd upp- 

 visar omväxlande hyalina och ljusgula till gulbruna partier 

 alltefter som tråden framvuxit genom en blekepålagring eller 



Fig 1. Scytonema alatum. Tråd- 

 stycke vid ett förgreningställe, -y^. 



