J. E. LJÜNGQVIST, BIDRAG TILL ^GAGROPILA-PRÄGAN. 17 



En del, A-stadiet (»vaddstadiet»), voro obestämdt for- 

 made, utan tydlig skillnad mellan bas och spets och utan 

 bestämd växriktning på Scytonema-trkdarna.. 



En annan del, B-stadiet, de större, voro tydligt radiärt 

 byggda, med en något afsmalnande bas, ofta med märke 

 efter den ursprungliga vidfästningsytan (i det följande be- 

 nämnd »nafveln») och upptill slutande i m. e. ra. från hvar- 

 andra fria ortotropa grenknippen, tätt omspunna af Schizo- 

 thrix. B-stadiets tyngdpunkt är förlagd till den af kompakt 

 bleke (egentligen Schizothriz + CaCO^) och af till stor del 

 döda S ci/tone7)ia-tr kdar bestående basaldelen, som också var 

 lätt nedstucken i den lösa blekebottnen. Basalstycket repre- 

 senterar A-stadiet, hvars trådar under den minskade belys- 

 ningen och den ökade blekepåsvämningen på detta djupställe 

 under förgrening vuxit — heliotropiskt 

 — på höjden. A-stadiets mera »vadd»- 

 artade, obestämda växsätt har öfver- 

 gått till ett polärt bestämdt, tofsfor- 

 migt (Tafl. 1, fig. 1). 



Vid sönderpreparering af denna 

 tofsformiga dyna uppdelar den sig ofta 

 lätt i större eller mindre kilformiga 

 sektorer, med spetsarna sammanlö- 

 pande i basalstycket. Hvarje sådan 

 primsektor kan i sin tur uppdelas i 

 sekundära sektorer, m. e. m. fast hop- 

 fogade med hvarandra (textfig. 4). Sek- 

 torerna motsvara grenkomplex af större eller mindre omfatt- 

 ning och form allt efter det tempo, hvarmed aflösningen af 

 grensystem äger rum från den relativa hufvudaxeln, hvilket 

 i sin tur beror af periodicitetstillväxten med omväxlande 

 zoner af svaga, etiolerade, långsträckta, fågreniga och med 

 få heterocyster försedda grenstycken och kortare, rikgreniga 

 sådana med ett större antal heterocyster. De förra torde 

 motsvara tillväxten om våren under svag belysning och star- 

 kare blekepålagring, de senare, med deras gulbrunfärgade 

 slidor, sommartillväxten under starkare belysningsförhållanden. 



Textfig 5 visar ett 1,3 cm. långt individ (= grenkomplex), 

 som lätt medföljde pincetten. Det slutar nedtill med ett 

 långt hyalint stycke, vårstycke, som med sin bas lossnat från 

 sin relativa hufvudaxel; det öfvergår i ett gulbrunt, insole- 



Arh-iv för hotanik. Band Ii. S:o i. 2 



Fig. 4. 

 Längdsnitt genom B-sta- 

 diet. n »nafveln». Sche- 

 matiskt. Y- 



