22 



ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 14. N.O 4:. 



Vanligen uppstår förr eller senare en andra öppning å 

 en svag punkt på öfversidan med ett mindre antal tangen- 

 tiella trådar, och stadiet E är färdigbildadt: 5—6 cm. vida 

 (breda), 2 — 4 cm. höga, sålunda starkt tillplattade ellipsoider 

 med en i ekvatorialplanet vidast håla och med tvenne polära 

 mynningar (Tafl. 2, fig. 1). 



■Z^^yi'^y^'^'''' 



Fig. 7. Scytonema figuratu7n-3egagTopila. Mediant längdsnitt genom 

 en D-bolI, utvisande årsringarna. Centraihåligheten pä detta exemplar 

 excentriskt belägen, y. F. ö. se texten ! 



Fig. 8. Scytonema figuratiim-ssgagropila. Perifert parti af ett längd- 

 snitt genom en D-boll; a sista ytliga tillväxtzonen med fria, vanligen ogre- 

 nade trådspetsar; b och d tvenne förgreningszoner; c mellanliggande etio- 

 lerad och fågrenig zon. Schematiskt. 



Från öppningarnas kanter utstråla riss genom hålellip- 

 soidens tak och botten (öfre och undre väggar), sträfvande 

 åt ekvatorialplanet till (jfr tafl. 1, fig. 11 och tafl. 2, fig. 1 

 samt textfig. 9, Eo). Klyftorna vidgas inåt hålmynningarna, 

 försmalas utåt och komma sålunda att begränsa sektorer med 



zonen framträder vanligen som den mörkare, särskildt i följd af torfkornen, 

 men äfven i följd af den tangentiella trådriktningen därst., sorn i och för 

 sig ger ett mörkare utseende åt skiktet. 



