G. LAGERHEIM, BALTISKA ZOOCECIDIER, II. 3 



de 35:J cecidierna äro 200 ej upptagna i min fcirra uj)psats 

 öfver baltiska zoocecidier, för de öfriga lämnas nya lokaler. 

 De cecidier, som äro märkta med en *, äro ej upptagna i 

 Houard's verk eller i senare utkomna arbeten, som varit mig 

 tillgängliga, och torde därför vara nya eller mindre bekanta. 

 De flesta här nedan uppräknade cecidierna härstamma 

 från Öland, där jag särskildt sommaren 1908 i Borgholm och 

 Stora Rör ägnade mycken tid åt studiet af dessa bildningar. 

 Flera af de här funna gallbildningarna torde vara förorsakade 

 af djur med sydlig utbredning, t. ex. Eriophyes cratcegitmplicans 

 CoTTE, som åstadkommer en karakteristisk bladkantvikning 

 hos Cratcegus oxijacantha, förut, så vidt mig bekant, endast 

 funnen i Frankrike. Möjligen är äfven den afid, som föror- 

 sakar en inböjning af bladkanten af Hedera och som förut 

 iakttagits i Portugal, en sydlig form. På Öland synas äfven 

 några parasitsvampar med sydlig utbredning förekomma, så- 

 som Puccinia Silenes Schrot, på Silene venosa (Resmo alfvar) 

 och Melanotcenium endogeniim Bary på Galium verum (Borg- 

 holms alfvar), som ej äro funna annorstädes i Sverige. En 

 gallbildning med öfvervägande sydlig utbredning är möjligen 

 det erineum på bladen af Pnaws Padus, som förorsakas af 

 Eriophyes paderineus Nal. Detta cecidium . är visserligen 

 funnet i Sverige redan af Elias Fries, ^ men är af mig för- 

 gäfves eftersökt, i Finland- är det endast funnet i landets 

 sydligaste del, i Danmark'' är det allmänt förekommande. 

 Det af Eriophyes Pudi Nal. på samma växt förorsakade 

 ceratoneon är däremot ej sällsynt och förekommer ända upp 

 i fjälltrakterna (Åre, leg. C. Brandel). Samma ceratoneon 

 är enl. Thomas* allmänt i Alperna, men där förekommer enl. 

 honom (1. c, p. 27) äfven erineumbildningen på häggbladen 

 flerstädes, fast sällsyntare än ceratoneon, ända till en höjd 

 af 1,000 m. ö. h. Erineum på bladens undersida är ej så lätt 

 att upptäcka som ceratoneon på bladens öfversida, och möj- 



' Summa vegetabilium Scandinavise, sect, post , p. 518, Upsalise 1849. 

 Enl. meddelande af doc. C. Skottsberg finnes i Uppsala universitets her- 

 barium intet häggerineum samladt af Elias Friks; däremot ligger där ett 

 exemplar af samma cecidium taget af A. C Eltassox vid Uppsala. 



- J. 1. Lindroth, Bidrag till kännedomen om Finlands eriophyider, 

 p. 19 (Acta Soc. p. Fauna et Flora Fenn , t. XVIII, 1899). 



' Sofie Rostrup, Danske Zoocecidier, p. 41 (Vidensk. Meddel. f. naturh. 

 Foren. 1896). 



* Fr. a. W. Thomas, Beiträge zur Kenntnis der in den Alpen vor- 

 kommenden Phvtoptocecidit-n, p. 18 (Mitteil. d. Botnn. Ver. f. Gesamt- 

 thüring.n, Bd. IV, 1885). 



