6 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 14. N:0 17. 



som framsipprar i sprickor och vattnar myllan, som bildas i 

 skrefvorna i den hastigt vittrande bergbranten. Här gynnas 

 uppkomsten af s. k. sydberg med en rik flora af både syd- 

 liga arter och fjällväxter. 



Till sist äfven några ord om urbergsområdet. Här 

 gör sig berggrunden mindre gällande. Området är i allmän- 

 het täckt af lösa aflagringar, raoränbildningar o. dyl. och 

 bevuxet med skogar men äfven rikligt genomdraget med 

 myrar i de lägre partierna. De båda Vemåarna i Vemdalen 

 framrinna i dalar, som äro djupt nedskurna i grunden och 

 hvila på granit. Fastän med en relativt fattig flora biifva 

 dessa dalar i urbergsformationen, hvad Vemdalen beträffar, 

 för kulturen de viktigaste. Genom sina odlingsmöjligheter 

 hafva de blifvit så att säga kulturförare i dessa trakter. I 

 en sådan dal är Vemdalens största kultursamhälle beläget. 

 Utefter dessa dalar hafva här och hvar uppkommit byar och 

 gårdar. Denna olikhet i berggrunden afspeglar sig äfven i 

 viss grad i växternas utbredning. Det är mycket belysande 

 att göra jämförelser mellan likvärdiga formationer inom ur- 

 bergsformationens och kvartsitens områden å ena sidan och 

 skifferns områden å den andra. Resultaten bli ungefär lika, 

 om man jämför östra och västra Härjedalen med hvarandra, 

 eller om man gör jämförelsen i meridional riktning mellan 

 t, ex. centrala Vemdalen och socknens nordligaste del. För 

 att få fram skiljaktigheterna, som bero på berggrunden, 

 måste man bortelirainera en del andra faktorer, som kunna 

 inverka och då framför allt olikheter i höjd öfver hafvet. 

 Nu är det så, att i dessa fall, då man gör jämförelsen, komma 

 urbergs- och kvartsitområdena att representera de lägre par- 

 tierna i motsats mot de i allmänhet högre belägna skiffer- 

 områdena. För en giltig jämförelse måste man således välja 

 växtformationer, som ligga på ungefär liknande höjd på resp. 

 berggrundsarter. Företager man detta lilla försiktighetsmått, 

 visar sig ändock en frappant olikhet i vegetationen inom de 

 jämförda formationerna. 



En olikhet, som gör sig mycket märkbar i landskapets 

 fysionomi, är den olika utbildning de våta formationerna 

 erhållit inom de båda områdena. I centrala Vemdalen saknas 

 oftast öppna vatten. Vattensamlingar äro på ett sent igen- 

 växningsstadium utbildade oftast såsom mossar med Sphagna 

 eller såsom relativt »torra» starkt igenvuxna myrar. I norra 



