G. R. CEDERGREN, FLORAN I NORRA HÄRJEDALEN, 7 



delen däremot ser man tjärn vid tjärn med öppet vatten, 

 utan någon mer framträdande Sphagnum-v egetaXion. Detta 

 förhållande har helt säkert sin grund i kemikaliska olikheter 

 i marken. 1 det kalkfattigare urbergs- och kvartsitområdet, har 

 igenväxning genom S]ohagna ägt rum i större skala. Humus- 

 syrorna, som ymnigare finnas förhanden, äro indirekt hinder- 

 liga för en del växters trefnad. Vegetationen blir på det hela 

 taget här enformigare än i de mer kalkhaltiga formationerna. 

 I dessa senare hafva nämligen örterna dominerat öfver moss- 

 vegetationen. Sphagna äro sparsammare och mossorna äro 

 representeiade hufvudsakligen af Amhlystegia. Såsom en 

 följd af denna fördelning af mossar och våtare myrar på de 

 båda jämförda trakterna får man en olika fördelning af en 

 hel del växtelement, som ställa litet olika fordringar på väx- 

 platsens beskaffenhet. I de nordligare, inom sparagmitområ- 

 det förekommande våtare myrarna få vissa Carices en större 

 frekvens än i det centrala Vemdalen. Sådana äro C. livida, 

 läxa, limosa (och -panicea?). Dessa utom möjligen C. panicea 

 föredraga mark, som ej blifvit alltför fast och torr genom 

 igenväxning. Dessutom tillkomma här C. rotundaia och Pe- 

 dicidaris lapponica, hvilka jag ej sett i kvartsitområdet. Inom 

 Norra Vemdalen träffas äfven ängsformationer, som fullstän- 

 digt sakna motstycke inom öfriga delar af de besökta delarna 

 af socknen. Här träffas t. ex. utbildade rena il/oZmta- associ- 

 ationer med Molinia dominerande på stora sträckor. Större 

 blir olikheten om man jämför fjällens flora. Henvålen, som 

 består af sparagmitskiffer samt delvis af diabas, är lokal för 

 en del fjällväxter, som ännu ej äro funna i det öfriga Vem- 

 dalen och till större delen ej heller på Sonfjället. 



Xedanför den branta bergväggen på »Högsta Henvåla» 

 antecknades den 19 juli 1914 bl. a. följande växter: 



Alchemilla alpina, Bartsia alpina, Cerastium alpinum, Oxalis 

 acetosella, Poa ccesia, Poly podium alpestre, Rnhus idoius, 

 Saussurea alpina m. fl. På »hyllor» och i sprickor: Ccelo- 

 glossum viride, Saxifraga ccespitosa, Cardamine hellidijolia, 

 Carex atrata. Lychnis alpina och Draha rupestris. 



Bland block vid foten Cryptogramma crispa. Inalles har 

 jag från fjället Henvålen antecknat 80 arter, däraf 54 i reg. 

 alp. Egendomligt nog observerades ingen enda Saxifraga- 

 art vid de källbäckar, som förekommo rikligt, ej ens S. stel- 

 laris, som i centrala Vemdalen är så godt som konstant åter- 

 kommande vid alla bäckar med kallt vatten. 



