8 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 14. MO 17. 



De kvartsitf jäll, jag haft tillfälle att besöka (t. ex. Högfjäl- 

 let, Oxsjövålen, Sonfjället), hafva ej tillnärmelsevis någon så 

 rik vegetation som den, hvilken iakttagits på Henvålen. På 

 Sonfjället antecknades dock en sådan art som Andromeda 

 hypnoides, men där endast på en smal zon af skiffer. Äfven 

 här upprepades i smått samma sortering af växterna. 



I allmänhet äro kvartsitfjällens högre delar (ofvan barr- 

 skogen) klädda endast med enformiga hedformationer af ris 

 Vaccinmm, Calluna, Empefrvtn, Phyllodoce och Arctostaphylos 

 alpina och på de högsta delarna äfven Azalea. På den karga 

 fjällmarken växa äfven Carax rigida och Juncus trijidus. Ut- 

 efter bäckarna uppträda Saxifraga stellaris, Viola biflora och 

 E pilobiiim-siTter. 1 de subalpina delarna och öfre barrskogen 

 anträffas Mulgediinn alpinum i enstaka individ. Aconitum 

 septentrionale finnes, men är mycket sällsynt. 



Öfversikt öfver växternas fördelning inom Norra 

 Härjedalen. 



Om man närmare granskar växternas utbredning inom 

 Norra Härjedalen, finner man, att dessa bilda grupper, som 

 hvar för sig visa gemensamma drag beträffande utbredningen. 

 Jag vill för öfversikts skull gifva en indelning af arterna. 



Grupp 1. Arter, som förekomma ungefär lika all- 

 mänt öfver hela området. 



Hit höra en del mer eller mindre kosmopolitiska ogräs, 

 som införts genom kulturen och nu växa allmänt vid går- 

 darna. Sådana äro: Capsella m. fl. cruciferer, Silene venosa, 

 Matricaria inodora, Poa annua m. fl. Till dessa torde möj- 

 ligen höra äfven sådana som Melandrimn rubrnni och Viola 

 tricolor, som nu hafva en oerhörd spridning i Härjedalen och 

 ofta växa äfven i fullt naturliga växtsamhällen. Såsom ett 

 allmänt kulturelement träffas äfven Poa alpina (som dock är 

 fullt inhemsk i landskapet) och kanske lika ofta Phlemn alpi- 

 num. Utom dessa växter hafva äfven iied- och skogsväxter 

 en tämligen likformig utbredning inom landskapet i sina 

 respektive formationer. Hit höra en del ris: ericinéer, Em- 

 petrum, Linncea, vidare Lycopodium-diVtev , Solidago, Epilohium 

 angusti folium, Trientalis m. fl. Som synes af de nämnda 

 arterna idel sådana växter, som äro särskildt hemmahörande 

 i landskapets dominerande formationer. Ubiqvisita äro inom 



