K. O. E. STENSTRÖM, EXPOSITIONENS INFL. PA VEGETATIONEN. 5 
Turn., Nephroma arcticum (L.) samt Stereocaulon paschale (L.) 
Fr. Den södra, mer beskuggade sluttningen företer en annan 
vegetation; längst ned, invid bäcken i dalens botten, vaxa nagra 
enstaka viden sasom Salix glauca L, blandade med en eller 
annan fjällbjörk, men sluttningen i sin helhet intages af en 
fjällhed. I närheten af nagra, hela sommaren igenom kvar- 
liggande snöfält växa vida tufvor af Sphagnum girgensohnii 
Russ., fuktade af vattnet fran de smältande drifvorna. I när- 
heten häraf, stundom i själfva Sphagnum-tufvorna frodas 
Salix herbacea L., mången gang med mycket stora, vackra 
blad. I närheten af drifvorna är marken 6fverdragen med 
ett svartgrönt täcke af sma, till släktet Cesia hörande lefver- 
mossor, som enligt VESTERGRENS ! skildringar äro karaktäris- 
tiska för de svenska högfjällens snölägen och i hvilkas täta 
matta växa några små, förtvinande individ af Salix herba- 
cea L., Andromeda hypnoides L., Carex rigida Good. eller den 
prydliga Solorina crocea (L.). Pa den mera torra fjällheden 
märkas Betula nana L., Empetrum nigrum L., Andromeda hyp- 
noides L., Phyllodoce coerulea Salisb., Carex rigida Good., Luzula 
parviflora Desv., Lycopodium alpinum L, Sibbaldia procumbens 
L. Pa samma niva a bada sidor om dalen hade salunda 
vegetationen ett väsentligen olika utseende och skaplynne och 
da markens beskaffenhet pa bada sluttningarne var lika, ar det 
synbarligen den olika expositionen, som varit den bestammande 
faktorn. Enstaka, i skogsomradet liggande berg, som med sin 
öfversta del na upp öfver skogsgränsen lata ofta nog expo- 
sitionens betydelse framträda. Myckert vackert är i detta 
hänseende det inom Gellivare socken, på östra sidan om det 
stora myrkomplexet Sjaunjaape belägna, 634 m. höga fjället 
Piälloåive. Från den lilla, i närheten af berget belägna 
gården Allavare ter sig fjällheden på den hjässliknande 
bergsspetsen som en kalott, som blifvit längre neddragen på 
den nordvästra sidan än på den sydöstra. 
Äfven i de arktiska trakterna har ofta iakttagits en fram- 
trädande skillnad mellan nord- och sydsluttningar, oaktadt so- 
len där vid midnattstid står rakt i norr under större delen 
af vegetationsperioden. Sa är fallet t. ex. på Grönland, där 
enligt WARMING sydsluttningarne ofta äro bevuxna med en 
! Om den olikformiga snöbetäckningens inflytande på vegetationen i 
Sarjekfjällen. Bot. Not. 1902, pagg. 241—268. 
? Plantesamfund. pag. 49. Kjöbenhavn 1895. 
