K. O. E. STENSTRÖM, EXPOSITIONENS INFL. PA VEGETATIONEN. 23 
Pa sydsluttningen ar vegetationen, sasom anteckningarne 
visa, vida längre utvecklad; flera arter blomma och mänga 
stå i knopp, artrikedomen är också betydligt större. Endast 
på denna sluttning förekomma sådana, på torra ställen före- 
kommande värväxter som Draba verna, Arabis thaliana och 
Myosotis collina. Ett slutet mosstäcke saknas, endast har 
och där förekomma sma, helt obetydliga tufvor af Ceratodon 
purpureus Brid, hvarjämte en Peltigera-art utbreder sina gräa, 
torra balflikar. 
For öfrigt utmarkes denna bansträcka liksom de flesta 
föregående af Ranunculus acris, hvilken rikligt förekommer 
på nordsluttningen och den horisontella marken omkring ba- 
nan, men som saknas på sydsluttningen. Såsom karaktärs- 
växt för sydsluttningarne uppträder ofta på denna bansträcka 
Centaurea jacea L., hvilken på stora delar färgar vallarne 
röda, men endast på de mot solen vända släntorna. 
Saltsjöbanan. 
Banan började anläggas hösten 1892 och öppnades för 
trafik sommaren 1894. Banvallarne ha jordbelagts samt be- 
satts med gräsfrö. Doseringen är densamma som på statens 
banor, d. v.s. 1 på Ls. Undersökningarne utfördes af STEN- 
STRÖM den 2 juli 1897. 
N:o 17. Järnvägsbank nära Fannydal. Bankens höjd 
ungefär 2 meter. Banans sträckning är i ONO—VSV, expo- 
sitionen på släntorna sålunda mot SSO och NNV. Läget är 
fullkomligt fritt, jordmånen utgöres af en mörk åkerliknande 
jordart. 
Exposition mot NNV. Exposition mot SSO. 
Karaktärsväxter pa sluttningarne voro: 
Triticum repens L. Anthemis tinctoria L. 
Alopecurus pratensis L. » arvensis L. 
Phleum pratense L. Triticum repens L. 
Alopecurus pratensis L. 
Phleum pratense L. 
spridda: 
Achillea millefolium L. Viola tricolor L. 
Lathyrus pratensis L. — Capsella bursa pastoris Monch. 
Ranunculus acris L. Bunias orientalis L. 
Chrysanthemum leucanthemum Chrysanthemum leucanthemum 
L. E: 
Campanula patula. L. 
