+0 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 4.' N:O 4. 
fran öster till väster. Dess hemland är att söka i länderna 
kring Kaspiska hafvet. 
I ökologiskt hänseende närstående ogräsen äro många af 
de arter, som höra hemma i de växtsamhällen, som kläda 
klipporna, de torra sandiga backarna, grusåsarna eller som 
bilda de åtminstone i mellersta Sverige vanliga torra, solöppna 
starkt betade grässamhällena. På järnvägsbankarna äro dessa 
representerade af ett flertal arter, bland hvilka följande för- 
tjäna att nämnas: Arabis thaliana, Avena pubescens, Draba verna, 
Centaurea jacea, Viscaria vulgaris, Fragaria vesca, Hieracium 
pilosella, Erigeron acris, Rumex acetosella, Myosotis collina, 
Trifolium agrarıum och arvense. Alla dessa fóredraga syd- 
ligt läge och somliga af dem aro uteslutande funna 
pa sydsluttningarna. 
De mer utprägladt mesofyta växtsamhällena, ängarna, 
äro företrädda pa järnvägsbankarna af ett flertal arter, bland 
hvilka man träffar flere, verkliga karaktärsväxter, som spela 
en framstående roll i järnvägsbankarnas vegetation. Sasom 
viktiga exempel härpå kunna nämnas: Azra cespitosa, Alo- 
pecurus pratensis, Cerefolium silvestre, Geranium | silvaticum, 
Geum rivale, Ranunculus acris, Vicia sepium, Crepis premorsa, 
Luzula albida, Solidago virgaurea, Achillea millefolium, Avena 
elatior, Chrysanthemum leucanthemum, Dactylis glomerata, Poa 
pratensis, Carum carvi, Lathyrus pratensis m. fl. Har ater- 
finnas dels de arter, som äro mera indifferenta gent 
emot expositionen, dels de, som uteslutande forekom- 
ma pa nordsidan. 
Denna jämförelse mellan de olika sluttningarnes vaxter 
och de växtsamhällen, hvarifran de härstamma ger oss en 
antydan om de faktorer, som närmast bestämma artfördel- 
ningen och belyser pa samma gang nord- och sydsluttningar- 
nas vegetation i afseende pa deras ökologiska natur. 
Sydsluttningarnas vegetation har i viss man en xerofy- 
tisk prägel. Den rekryteras dels af arter, harstammande fran 
länder med varmare och torrare klimat än vart, dels ocksa 
fran den omgifvande vegetationens mera torrhetsälskande 
växtsamhällen. Klipporna med sina vattenfattiga, solöppna 
standorter, dar vissa af vara vanligaste varvaxter finna sin 
basta trefnad, de torra, varma, vanligen af kulturen genom 
betning starkt päverkade gräsbackarna och grusäsarnas vaxt- 
formationer samt slutligen flera af kulturfaltens vanligaste 
