K. O. E. STENSTRÖM, EXPOSITIONENS INFL. PA VEGETATIONEN. 43 
högsta stand 54° 06' har förhållandet förskjutit sig ännu mer 
till nordsluttningens fördel. Sydsluttningen besträlas under 
en vinkel af omkring 88°, nordsluttningen under 20°, besträl- 
ningsintensiteterna förhålla sig dà till hvarandra som 2, 9: 1. 
Härefter blir sydsluttningens försteg framför nordsluttningen 
ater igen allt större och större, i samma män som solens 
höjd öfver horisonten minskas. Den ringa besträlningsinten- 
siteten pa nordsidan uppväges emellertid i nagon man om 
somrarna, därigenom att den belyses af solen under morgon- 
och aftontimmarna, da sydsluttningen är beskuggad. 
Den olika besträlningen pa nord- och sydsidan för med 
sig en betydande olikhet hos viktiga 6kologiska faktorer, 
nämligen med hänsyn till 1) ljusmángden, 2) temperaturen i 
luften och i marken, 3) markens fuktighet, 4) vegetations- 
periodens längd. Nagra undersökningar öfver huru i ett en- 
skildt fall dessa faktorer gestalta sig ha emellertid icke före- 
tagits af STENSTRÖM och bearbetaren har ej heller haft tillfälle 
att anställa nagra dylika. 
Ljusmangden ar af ofvan nämda fyra faktorer den, som 
närmast beror af sluttningens lutningsgrad och exposition, i 
det att de topografiska forhallandena härvidlag inverka pa be- 
lysningstiden och ljusintensitáten. Belysningstid och ljusin- 
tensität växla 1 sin tur med solens deklination och höjd öfver 
horisonten, de gestalta sig salunda olika under olika ärstider 
och pa platser med olika polhöjd. Den ljussumma, en slutt- 
ning kommer i ätnjutande utaf under dygnets lopp, allt efter 
dess lutningsgrad och exposition kan sälunda beräknas; den 
utgör produkten af belysningstid och ljusintensitat. For Mün- 
chen har EsER! utfört en sådan beräkning. Ur hans tabeller 
meddelas här de tal, som närmast äro af intresse för denna 
undersökning. For Stockholm äga de visserligen ej någon 
vidare giltighet; när det gäller en jämförelse mellan de olika 
sluttningarna, torde dock afvikelserna från München ej ha 
någon väsentlig betydelse. Såsom enhet användes ljussum- 
man under en timmes belysning vid strålarnes lodrätta infall 
mot den belysta ytan. 
' Untersuchungen über den Einfluss der physikalischen und chemi- 
schen Eigenschaften des Bodens auf dessen Verdunstungsvermögen. Forsch 
ungen auf dem Geb. der Agrikulturphysik. Hersggb. von Wollny. Bd 7. 
Heidelberg 1884. Pag. 100—121. 
