K. O. E. STENSTRÖM, EXPOSITIONENS INFL. PÅ VEGETATIONEN. 47 
supande mosstücke. Kommer härtill såsom pa sydsidan en 
stark bestrålning, bör ju marken under sommaren kunna bli 
ganska torr. Vinden verkar också i samma riktning och gör 
sig dessutom mer gällande på sluttningarna än på den mer 
plana marken. I vårt land äro om somrarna sydvästsidorna 
mest exponerade, ty sydvästen är då den förhärskande vin- 
den. I en åtminstone tidvis ganska starkt framträdande vat- 
tenbrist, har man utan tvifvel att söka orsaken till att en 
hel del växter, såsom Ranunculus acris, Cerefolium silvestre, 
Geranium silvaticum m. fl. uteslutas från sydsluttningen. 
Temperaturskillnaderna spela sannolikt en mindre roll, 
då såväl de för nord- som för sydsidan utmärkande arterna 
väl trifvas på den mer jämna marken omkring vallarna. 
Ingen art torde vara bunden vid nordsidan, därför att å syd- 
sidan temperaturen skulle vara för hög, liksom knappast någon 
af de här anförda arterna af motsatt anledning skulle vara ute- 
slutna från nordsluttningen. Möjligen skulle detta senare kunna 
gälla för några arter, som inom de besökta områdena äga 
sin nordgräns. De öfriga ha säkerligen att döma af deras 
utbredning i landet en så vid tillpassningsförmåga, när det 
gäller värmebehofvet, att de temperaturolikheter, som det 
här är fråga om, knappast kunna antagas spela en afgöran- 
de roll. 
I afseende på ljustillgången ställa sig skillnaderna mellan 
nord- och sydsidan såsom visats rätt stora, såväl när det gäller 
intensiteten som framför allt med hänsyn till ljussumman. 
Sydsidan belyses af solen under en större del af dagen än 
nordsluttningen, hvarjämte solstrålarna träffa sydsidan under 
en större vinkel än nordsidan. Sydsidans karaktärsväxter 
äro utpräglade solväxter, som å den mer jämna horisontella 
marken så godt som uteslutande anträffas å solöppna, obe- 
skuggade platser. Fa af dem såsom t. ex. Fragaria vesca 
anträffas då och då i utpräglade skuggformer i bestånd af 
löf- eller barrträd. Några af de mest utpräglade solväxterna 
torde möjligen vara uteslutna från nordsluttningen af den 
orsaken, att deras ljusbehof där ej kan tillfredsställas. 
Nordsluttningens karaktärsväxter, Ranunculus acris, Ce- 
refolium silvestre etc. äga att döma af deras uppträdande i olika 
växtsamhällen en ganska vid tillpassningsförmåga, när det 
gäller ljuset. Många gånger anträffas de i de mest solöppna 
lägen, liksom de å andra sidan ej heller äro främmande för 
