oe I anto 
TH. M. FRIES, LINNEMINNEN I UPSALA BOTAN. TRÄDGÄRD. 7 
ett af Prof. K. flera gånger användt, fran en Thunbergsk 
trädgärdskatalog hemtadt hufvudargument en närmare pröf- 
ning, utan att det — säsom förhällandet är, dä det användes 
beträffande öfriga arter — är sammanflätadt med andra. 
Antagligen i början af 1700-talet gjorde sagda Justicia sitt 
intrade i Upsala botaniska tradgard. Den saknas nämligen i 
de trenne af Or. RUDBECK D. X. i slutet af 1600-talet utgifna 
katalogerna, men vid Vetenskaps-Societetens sammanträde d. 27 
Juli 1722 omtalades af Or. RUDBECK Dp. Y:s mag, Dr P. MARTIN!, 
»att uti Academie Trägärden en ört Adaathoda Ceylanensium 
Hermanni H. L. B. i detta ar kommit sig att blomma» ?. 
hvilket säkerligen ej kunnat ske, innan det ifrågavarande 
exemplaret hunnit flera års ålder. Den omtalas sedan i trenne 
af LINNÉ såsom student författade manuskript: Hortus och 
Adonis Uplandicus under tre olika namn, nämligen Adhatoda 
Zeylanensium (1730), Ecbolium frutescens, labio petali superiori 
inflexo (1731) och Adhatoda frutescens, petalorum labio superiori 
inflexo (1731) ?. 
Nästa gäng, som Adhatoda angifves sasom odlad i Upsala 
botaniska trädgård, ar i Linn&s 1745 utgifna disputation Hortus 
Upsaliensis, dar den uppräknas bland »plantas, quas Regiones 
ardore. calentes et intra Tropicos posite nobiscum. communica- 
verunt», och som därför bade sommar och vinter omhuldades 
i Caldarium. Utförligare omtalas den 1748 i det större arbe- 
tet Hortus Upsaliensis under namn af Justicia arborea, foliis 
lanceolato-ovatis persistentibus, corollarum galea concava, — och 
att dà flera exemplar af densamma förefunnos, framgär af 
uppgiften, att den odlades ej blott i Caldarium, utan äfven i 
både Tepidarium och Frigidarium. Någon större höjd torde 
den dock då ej ännu hafva uppnått, då den betecknades som 
»arbuscula». Ännu en gång angifves den sedan såsom under 
Linnés tid förekommande i hans trädgård, nämligen 1753 i 
disputationen Demonstrationes plantarum. Likaledes finnes 
den upptagen i Thunbergska disputationen Horti Upsaliensis 
plante culte 1780—1800, tryckt 1803. 
! Ej Or. RUDBECK D. v. själf, såsom förut oriktigt uppgifvits. 
> Vet. Soc:s protokoll för sagda dag. 
> På sistnämnda ställe tillägges ock det svenska namnet: » Älskogs- 
tiufnad».&. Ovisst synes, om det är LinnÉ eller OL. RUDBECK D. Y., som bil- 
dat detsamma, och Jika ovisst är, hvad det egentligen afser. Måhända syf- 
tar det på det’ från grekiskan hemtade namnet Eebolium, hvarmed be- 
tecknats ett fosterfördrifvande medel. 
