18 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 4 N:O 3. 
han forklarar, att det var ej efter 1826, utan »vid tiden for 
ar 1815», som »Laurus nobilis inkom i den nuvarande träd- 
garden efter att förut där hafva saknats». Han foranledes har- 
till af G. WAHLENBERGS förr omtalade Catalogus generalis horti 
Upsaliensis 1815, hvari Laurus nobilis aterfinnes. Vi kunna 
härtill lägga, att denna uppgift bestyrkes däraf, att dä 
han höstterminen 1816 föreläste öfver Medicinalvüxternas bota- 
niska kännedom (Ups. bibl. mserpt D. 235), han ock redo- 
gjorde for Laurus nobilis med tillägg, att »i vara Orangerier 
finnas vanligen blott hannträd däraf, som icke ge nagra bar.» 
Att dock honträd ej alldeles saknades, bevisas af en i WAHLEN- 
BERGS herbarium befintlig, med unga frukter forsedd kvist, 
som 1815 tagits i Upsala botaniska tradgard. Nagot forut 
förevisade och beskref Ap. AFzELIUS under offentliga demon- 
strationer d. 25—26 april 1814 denna växt (Ups. bibl. mserpt 
D. 25 b.), liksom han ock under föreläsningar öfver Materia 
medica höstterminen 1811 (D. 233 b) betecknade den som »ett 
allmänt trad, som växer vildt i de hetaste lander af Europa 
och odlas i vara orangerier». Och an mer! Att lagern ännu 
tidigare fanns i botaniska trädgården i flera stora exemplar, 
framgår med all tydlighet af beskrifningen på invigningen af 
den nya botaniska trädgården den 25 maj 1807, lämnad i Up- 
sala Tidning d. 6 juni 1807. Att däri omtalas, att lärosalen 
»i fonden af rundelen var prydd med von LINNÉS bronserade 
medaillon, på sidorna sirad "med girlander af lager och cy- 
press», torde betyda mindre, men desto mera hvad som sedan 
säges om den på själfva invigningshögtidligheten följande fest- 
måltiden. Denna beskrifves nämligen sålunda : 
» Till middagen hade Cons. Acad. Ledamöter, för att åda- 
galägga sitt deltagande i dagens glädje och högaktning för 
VON LINNÉS minne, låtit på egen bekostnad i Stora Orangerie- 
rumet anrätta en måltid för 120 personer. . . . Hela Sällska- 
pet serverades vid ett enda bord om 60 alnars längd, hvilket 
i detta vackra rum gaf det förträffeligaste utseende, i synner- 
het som träd och växter, flyttade till sidorne och nedantill 
täckta med måssa, föreföllo åskådaren såsom fritt uppväxande 
och bildande en naturlig trädgård, där Gästerne, under skygd 
af Lager, Cypress och Palmträn, njöto den angenämaste för- 
friskning». 
Denna beskrifning på den glada festen torde väl lämna 
ett fullgodt stöd åt DAN. MÜLLERS ord, att frigidariets stora 
