20 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 4. N:O 5. 
Med nu anförda fakta för ögonen torde det vara omöjligt 
att uppleta någon annan grund till THUNBERGS underlåtenhet 
att upptaga Laurus nobilis i sin senare tradgards-katalog, an 
dennas redan förut uppvisade egenskap att endast angifva de 
under 1800-talets första fjärdedel nyförvärfvade vaxtarterna. 
Vi kunna alltsa i denna hans tystnad se ett bevis för att 
Laurus nobilis äfven under 1780—1800 fanns i tradgarden. 
Det äterstär blott att andraga nagra ytterligare skal för ett 
sadant antagande. 
Att nu anträffa sådana i större mängd är af Jatt funna 
skal icke möjligt. Kort efter LINNÉS död voro trädgårdens 
flesta växter Linneaner, och detta ansågs icke förtjäna sär- 
skildt framhållas. Det var först då deras leder mer och mer 
började glesna, som åt de återstående började tillerkännas ett 
allt större värde; äfven här kan nämligen tillämpas den gamla 
satsen: major e longinquo reverentia. Till bevis på att Jagern 
pa 1780-talet odlades i Upsala tradgard kunna emellertid tjäna 
följande tvenne fakta: 
1) I THUNBERGS herbarium finnes exemplar af Laurus no- 
bilis fran Hort. Upsal. Att detta ej härstammar fran hans 
studentär, bevisas däraf, att det ej ar uppklistradt pa det däliga 
papper, som han da använde, utan pa det »vackra median- 
papper», som han efter hemkomsten fran utlandet forskaffade 
sig, och hvaröfver han kände en nästan barnslig stolthet. 
Att exemplaret dessutom förskrifver sig fran tiden fore 1785, 
bevisas däraf, att det enligt den päskrifna bokstafven ( ar 
det andra af de tvenne herbarie-exemplar, som tillhörde 
THUNBERGS nämnda är gjorda, högst dyrbara donation af na- 
turalier till universitetet, och som finnas angifna i saval hand- 
skrifna kataloger som i pars. XIII (p. 108) af hans disputa- 
tionsserie: Museum naturalium Academie Upsaliensis (1792). 
Exemplaret ar rikligt blommande, hvilket vittnar om, att det 
tagits fran ett träd, som redan nått en ganska hog alder och 
alltså säkerligen härstammade fran Linn&s dagar. 
rande behöfliga voro »det norra eller perenna Qvarteret samt det så kal- 
lade Siberien», äfvensom »någon del af trägårdens nedra och lågländtaste 
del» för odling af »Kjärr- och Fjell-växter». — Den ?', s. a. förklarade 
han, att Linné-trädgården visst icke var, såsom Räntmästaren påstod, »öf- 
vergifven», utan att »en ringa del af Acad. Trägården endast hittils blif- 
vit ledig, neml. 2:ne fjerdedelar af det Annuela qvarteret», hvarjämte inom- 
hus »wäxter ännu finnas jemte Djur och andra förnödenheter uti samma 
trägård» (Cons. acad. prot. s. d.). — (Den ?7/, s. à. meddelade Rector, att 
»Kgl. Maj:t täcks i nåder skänka til Academien et lefwande ungt Leijon 
för at härstädes underhållas, til det blifwer fullwuxet»). 
i 
