TH. M. FRIES, LINNEMINNEN I UPSALA BOTAN. TRÄDGÅRD. 21 
2) Under sina »Föreläsningar öfver de tre naturens riken» 
höstterminen 1785 (Ups. mserpt D. 25 a) redogjorde Ap. ArzE- 
Lrus för de hos oss »cultiverade träd och buskar», bland hvilka 
framhållas Laurus nobilis, Prunus Laurocerasus, Morus nigra, 
Cupressus sempervirens m. fl, hvilket antagligen icke hade 
skett, om ej ähörarne haft tillfälle att lära känna dem i bo- 
taniska trädgärden, det enda ställe i Upsala, där de dä funnos. 
I betraktande af allt det nu anförda framstär för mig 
uppenbart, att saknaden af Laurus nobilis i THUNBERGS första 
katalog är uteslutande att tillskrifva bristande noggrannhet vid 
nedskrifvandet eller korrekturläsningen, samt att man inga- 
lunda har rätt att däraf draga sädana, mot säkra fakta stri- 
dande slutsatser, som skett i Prof. K:s afhandling. 
Vi hafva i det föregående följt »LINNÉS lagrar» fran gamla 
botaniska trädgården in i den nya och funnit dem sedan om- 
talade 1807, 1811, 1814, 1815, 1816, och vi skola nu söka spåra 
den ännu längre fram emot den tid, som ligger inom ännu 
lefvande personers minne. Härvid vilja vi erinra om det, så 
länge de stora trears-promctionerna inom filosofiska fakulte- 
ten förefunnos, vanliga bruket, att den därtill hörande fest- 
middagen hölls i botaniska trädgårdens frigidarium, och att 
därvid de i sina träbaljor på golfvet stående lagerträden så 
infogades i utskärningar i borden, att de syntes liksom direkt 
utgå ur de samma samt breda sina lummiga kronor däröf- 
ver! Huru långt tillbaka detta bruk varit rådande, vet jag 
ej. men säkert är, att det fanns redan 1824. Detta framgår 
af E. SJÖBERGS (VITALIS') satiriskt-humoristiska skildring pa 
hans egen promotion sagda år, hvari ock middagsborden om- 
talas och huruledes dem till prydnad där »stodo herrliga sin- 
nebilder: där stodo krukor skuggade af lager». Ännu mera 
upplysande är dock följande skildring af en bekant dansk 
författare, som var närvarande vid 1842 års promotion. »I 
Hallen», skrifver han ?, »eller det store Orangeriehuus, var 
Spiselbordet dekket ... Flere erverdige Laurbertreer syntes 
at voxe med de gamle, steerke Stammer umiddelbart op af Bor- 
det, strakte deres megtige, lovrige kroner op imod den hgie 
Hvelving, og spredte sydlig, forfriskende Duft over hele Salen. 
Det var en i sin Simpelhed meer end kongelig Pragt, og jeg 
maatte strax tilstaae, at jeg aldrig havde seet noget i sin Art 
1 Jfr S. NORDSTRÖM, Upsala i taflor s. 22. 
> C, MOLBECH, Lund, Upsala og Stockholm i Sommeren 1842 s. 92. 
