24 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 4. N:O 5. 
Härefter ófvergà vi till Prof. K:s ofvan antydda bevis 
mot den falda lagerns och flera andra träds pastadda hóga 
älder. Detta sökes i »saväl makro- som mikroskopisk» räk- 
ning af ärsringarnes antal. 
Af hela Prof. K:s resonemang framgar otvetydigt, att han 
anser antalet arsringar lamna en osviklig, odisputabelt riktig 
attest om ett träds alder. Onekligt ar ock, att sa ar fallet 
under fullt normala tillväxtförhällanden, men välbekant är 
ock, att under mera ogynsamma omständigheter årsringarnes 
antal kan blifva mindre än lefnadsärens!. Sa t. ex. fann re- 
dan ADANSON, att 100-åriga almar vid sitt fällande visade 
ett mellan 94 och 100 varierande antal ärsringar”. — H. 
SCHACHT (Der Baum s. 237) förklarar: » Weil nicht jeder Baum 
gleich kräftig wächst, wird man das Alter eines Stammes auch 
niemals mit absoluter Genauigkeit nach seinen Jahresringen 
bestimmen können». — R. Harris (Botan. Zeit. 1870 s. 527 
— 8) har genom »sorgfältigsten mikroskopischen Untersuch- 
ungen» pävisat »an Weymouthskiefern, Tannen, Fichten und 
Ellern das Aussetzen der Ringbildung» (icke » Verschmelzen 
mehrerer Ringe»). — Annu senare har O. G. PETERSEN 
(Dansk Tidskr. for Skovvesen, Rekke B, XI Bind, 1899) med- 
delat fall, da 14—15-ariga stammar af Pinus Strobus haft en- 
dast 9—10, 14—15-ariga af Acer Pseudoplatanus 9, 11-ariga af 
Fraxinus 8—9 àrsringar o. s. v., och helt nyligen har samme 
författare 1 en afhandling: Undersogelser over Trwernes Aar- 
ringe (i Kgl. Danske Vidensk. Selskab. Skrifter 1904) fram- 
lagt talrika exempel pa dels »undertallige», dels »ufuldsteen- 
dige, utydelige og sammensmeltede Aarringe», hvaraf framgår, 
att man vid räkning af ärsringarne kan komma till ett lägre tal 
án den verkliga ålderns. Jtr ock DE Bary, Vergl. Anat. d. 
Veget.-Organe p. 528, D. CHRISTISON, Observ. on the Annual 
Increase in Girth of Trees (Transact. of the Bot. Soc. in Edinb. 
XVII p. 409) m. fl. — Ur den utländska  forstliteraturen 
skulle flera liknande uttalanden af T. Harrig, J. HELMS, 
WIELER m. fl. kunna framläggas, men det anfórda mà vara nog. 
Kan nu dylikt inträffa med exemplar, som växa i det 
fria, sa bör det val ännu oftare och i vidsträcktare man kunna 
! Att äfven det motsatta förhällandet, sà att under ett är tvä ärs- 
ringar bildas, stundom kan ega rum, är ock en välbekant sak. 
” A. P. DE CANDOLLE”S Organographie der Gewächse, übers. von C. FR. 
Meisner I p. 154. 
> Bà t. ex. befanns en 21-àrig Pinus Strobus ega endast 14 ärsringar. 
