TH. M. FRIES, LINNEMINNEN 1 UPSALA BOTAN. TRÄDGÅRD. 33 
Härvid ar dock att märka, att sagda katalog endast är 
ett första, ofullständigt utkast, hvilket framgär däraf, att den 
upptager sasom nämnda är i trädgärden odlade ej fullt 1400 ar- 
ter, hvilket är uppenbarligen alldeles för litet!. — Dessutom 
är T. canadensis som art så osäker, att den »von manchen 
Autoren als Form zu T. baccata gestellt wird, und wahrschein- 
lieh auch nur eine klimatische Form derselben darstellt, da 
für eine besondere Art keine durchgreifende Merkmale nach- 
zuweisen sind» ?. En felaktig bestämning ar därför mycket 
förlåtlig. Att WAHLENBERG själf insett detta, synes framgå 
af den omständigheten, att något exemplar med namnet T. 
canadensis ej finnes i hans herbarium. F. ö. är så godt som 
allt, som i Europa odlas under sagda namn, enligt BEISSNER 
felaktigt bestämdt och endast former af T. baccata”. 
Af sin undersökning förklarar Prof. K. »böra som fullt visst 
framgå ... att de [fällda exemplaren] icke kunnat kvarlefva 
från LiNNÉs tid i någon annan mening än möjligen den, att de 
af någon LINNÉ-beundrare uppdragits ur sticklingar från något 
Taxus-träd i den gamla botaniska trädgården och sedan efter 
1820 (omkring) öfverlämnats till botaniska trädgården såsom 
krukväxter»*. THUNBERG däremot säger 1821 om Taxus baccata: 
»uti Academiens Orangeries kallrum ägas 2:ne store Trin, 
hvilka man ej vågat utflytta under bar himmel». Man märke, 
att han för mer än 80 år sedan sade nämnda exemplar vara 
»store Trän». Prof. K. uppgifver dem, då de nedhöggos, varit 
»112 år gamla»; på 32 år skulle de alltså nått en så bety- 
1! I Cur. MorsEcus Breve fra Sverige i Aaret 1812 s. 303 uppgifves 
artantalet, uppenbarligen enligt meddelande af THUNBERG, till ungefär 
4000. 
? BEISSNER. Handbuch der Nadelholzkunde p. 176. 
> Som trädgårdens växter den tiden ansägos uteslutande afsedda för 
professorn och hans föreläsningar, funnos pä deras etiketter inga namn, 
utan endast nummer, hänvisande tili en i prefektens förvar befintlig namn- 
katalog. Att WAHLENBERG fätt tillätelse att begagna densamma, är föga 
troligt pa grund af »bäde bitterhet och fullkomlig sóndring». som enligt 
hans själfbiografi rådde meilan honom, botanices demonstratorn, och 
THUNBERG, botanices professorn. — För att ingen botanist skulle frestas 
att tillägna sig några af trädgårdens växter, tålde WAHLENBERG (ätmin- 
stone under sina sista ar) alls inga etiketter. Som dessutom ingen ka- 
talog fanns öfver de vare sig i växthusen eller pa fritt land odlade ar- 
terna, blef en af min Fars första uppgifter säsom prefekt att bestämma 
och med etiketter förse sa godt som alla trädgärdens växter. (Jfr Cons. 
acad. prot, s. **{;9 1851.) 
+ I sådant fall hade gifvarens narın säkerligen omnämnts bland de 
mänga andras i THUNBERGS senare katalog. 
Arkiv för botanik. Bd 4. N:o 5. 3 
